171 
Hr Savart har mig vetterligen icke anställt 
några försök med silfver. Deremot har Cladni 
funnit att, då ut^ föreställer den ton som luf- 
ten ger uti ett i håda ändar öpppet rör af 2 
Rhenländska fots längd , en silfverstång af sam- 
ma längd, som svänger fritt i båda ändar, ger 
tonen re\ och att kopparen ger nära vid tonen 
sol^. Häraf följer att då silfverten ger stora se- 
cunden, skall kopparten ge nära qvinten och 
svängningarnes antal på samma tid förhålla sig 
såsom I till |. Men om n\ e, a\ c' tillhöra 
kopparen , skall enligt uttrycket på spänstighets- 
måttet (i §) n:n'::^^.^: ^/ Häraf 
följer alltså att 
a e a' 
För att nu beräkna silfvrets spänstighets- 
mått utur tongifvande svängningar anmärkes att 
■^ = 4-5 att enligt Savarts försök =677; att 
e =: 8,88 och att silfvrets egentliga vigt enligt 
MusscHENBROEK = 10,542 enligt Brisson = io,474 
för gjutet samt = io,5io förhamradt, hvaraf me- 
dium bör tagas enär man icke känner hvaraf 
CiADNi's silfverten var förfärdigad; alltså blir e 
= 1 0,5 1 8. Ljud-phenomenen gifva till följe 
häraf 
-^ = 45i. 
c 
§• 4- 
Blj. 
Renadt bly drogs igenom samma trådskif- 
vor som de nyss omförmälde koppar-» och silf- 
