te meddelas tillika, att silfverten gifver secunda 
major och glaset, öfverliggaiide octav; livaiaf 
äter skulle följa att svängniiigs-tiderne äro som 9 : 
16. Endera af dessa uppgifter måste vara felaktig. 
Antages den sednare, som härrör från försök 
utan beräkning, så blir, om medium (^2,690) af 
Brissons uppgifter (2,488 och 2,892) tages för 
glasets e. vigt, 
~=365, 
c 
enär silfvrets spänstighets mått sättes = 4^1 så- 
som ljud-phenomenen ge. — Enligt Cladni's för- 
sök, skola tvenne tenar, af jern eller stål och 
glas , gifva samma ton. Då medium af stång- 
jerns-försökens bestämning (se §. i) 1078, 
antages för jernets spänstighets-mått, blir gla- 
sets = 371. Utgår man åter från stålets spän- 
stighets-mått, h vars höjd Hr Younci genom stämm- 
gaffelns ljud bestämt till 853oooo Eng. fot (li vil- 
ket ger stålets mått i vigt = io58 uti de af mig 
begagnade enheter), samt antager stålets egentl. 
vigt = 7,84 (enligt Tredgold); så blir glasets 
spänstighets-mått = 363. Tages deremot Tred- 
GOLDS böjnings-försök till grund för beräk- 
ningen, hvilket ger stålets spänstighets-mått = 
1090, så blir glasets ~= 374- 
Hr Savart fann en glas-ten af 0,1209 
meters längd göra 42667 svängningar longitu- 
dinaliter i secunden. Han uppgifver icke af hvad 
slags glas denna ten var. Antager man dess 
egent- 
Philos Träns. 1824 part II pag, SSy. Här företom- 
ma väl 2:ne böjnings-försök, det ena med i3, det 
andra med 24 tums afstånd emellan stöden. Det sed- 
nare måste naturligtvis vara säkrast, hvarföre jag här 
beräknat det. 
