Mot hösten, då han åter insattes i buren, feck 
han tillfälle att komma på flygten och blef se- 
dan borta för alltid. 
I samma trakt der denna unge togs sköts 
3 dagar derefter d. i3 Junii, en hona förmod- 
ligen modren till den förut nämde ungen. 
12. Tall bi ten (Corythus Enucleator). 
Denna fogel, som i Södermanland alltid 
är sällsynt och vissa år der alldeles icke fin- 
nes, ankom d. i5 Novemb. i stora svärmar 
och besökte i synnerhet Rönnträden, der han 
som vanligt fångades med ett spö på hvars 
spets var fästad en snara, som träddes på fo- 
gelns hals. Då bären på de vid byarna spar- 
samt planterade rönnarna af dessa glupska 
frossare snart förtärdes, syntes fogeln ännu, 
ehuru blott några dagar, mera spridd i sko- 
gen. Framför andra föd ämnen föredrogo de 
tallfrö hvilket de, med sina starka käkar, spräng- 
de utur den hårda tallkotten. Uti någon gran 
såg jag dem aldrig i ändamål att samla föda 
utur detta trädets kottar. Någon gång träffades 
de på enbuskar, der de förtärde kärnorna uti 
de mogna enbären. Denna fogels nära likhet 
med stora Korsnäbben (Lox. pytiopsittacus) 
anser jag hafva åstadkommit det misstag, att 
den sednare anses helst uppehålla sig i tallsko- 
gen, för att äta tallfrÖ. Detta har jag likväl 
aldrig kunnat upptäcka, oaktadt jag haft till- 
fälle att, under ett helt års tid, nästan hvarje 
dag göra observationer på dess lefnadssätt. Jag 
tror således med full visshet, att Tallbiten egent- 
ligen hämtar sin föda af tallens, lika som Kors- 
näbbe^ af granens frö. 
