2l6 
delar, blef Gadelius Med. Theoret. Professor 
1811. Han var der alltid en nitisk lärare, och 
ökade tvifvelsutan värdet af åina föreläsningar i 
medicinen, genom tillämpningar af sina physio- 
logiska åsigter. Lifligt nitälskande för all upp- 
lysning, följde han äfven med uppmärksamt 
deltagande tidens philosophiska satser och forsk- 
ningar öfver naturen, tilläfventyrs äfven till 
den, gräns der de öfvergingo i mysticism. Det- 
ta nyhetsbegär blef för honom ett behof, eme- 
dan han, med en lätt fattningsgåfva och flit, 
tidigt samlat kunskaper i vetenskapens äldre 
systemer. Till sammanfattande deraf egde Ga- 
delius onekligen snillets förmåga, utan att sjelf 
uppnå, eller hinna upplefva denna vetenska- 
pernas mognad, som med sjelfständighet utväl- 
jer, förkastar och bringar till enhet de mångfal- 
diga, spridda kunskaperna: och derigenom för- 
klarar sig detta outtröttliga sträf vande till mål, 
som äro satta utom gränsen för mennisko-sin- 
nets genomträngning. 
Emedlertid blefvo hans insigter och kun- 
skaper uppsökte vid tillfällen der vetenskaps- 
mannens pröfning fordrades. Han blef 181 1 
utsedd att deltaga i den comite, som skulle 
emottaga och yttra sig öfver Chir. Mag. Osbecks 
cur-method mot urartad venerisk smitta, och 
181 7 i comiten att undersöka animala Magne- 
tismens verkningar. Vid Konung CARL den 
XIII:s och Dess Enke-Drottning Hedvig Elisa- 
beth Charlottas död, uppdrogs åt Prof. Gade- 
lius obductions-förrättningen, i Kongl. Sund- 
hets-Gollegii öfvervaro. Under Öfver-Fält-Läka- 
ren Weltzins frånvaro i fälttågen 181 3 och 18 14, 
förestod Gadelius Öfver-Fält-Läkare tjeusten vid 
Stock- 
