232 
des, begaf sig, år 1781, till Upsala Academie, 
livarest han inskrefs såsom Student i Westman- 
lands och Dahia nation. 
Redan vid den tid, då HagstrÖivi inträdde 
i 4'de classen i Fahiu skola, ägde han erforder- 
lig skicklighet att, förmedelst conditionerande, 
sjelf bidraga till sin utkomst; h varm ed han äf- 
ven fortsatte under läseterminerna i Upsala, till 
åren 1784 och 1785. 
Emedlertid hade af en bland Rikets mest 
förtjente embetsmän, planen blifvit uppgjord till 
en Inrättning, som, i början af 1770 talet re- 
dan påtänkt, i ändamål att lemna tillfällen till 
arbetsförtjenst åt en del innevånare i en af 
Sveriges mindre odlingsbara provinser, sederme- 
ra i sin utveckling skulle uppnå den stadga och 
den fullkomlighet, som, i sednare tider, både i 
fäderneslandet och utom detsamma, tillvunnit 
denna inrättning en förtjent ryktbarhet. Med 
fästad uppmärksamhet på den fallenhet Hagström 
redan vid Academien röjde för Bergs-Mekani- 
ken, och hvaraf han, eldad af begäret att i af- 
seende på den nya anläggningen kunna vara sitt 
Fädernesland nyttig, genom en sinrik uppfinning 
aflagt ett öfvertygande prof, föresåg en af Ri- 
kets Herrar, Riks Rådet, Presidenten, m. m. 
Herr Grefve Bjelke hvilken redbar fördel han, 
vid anläggningen af Porfyr-verket i Elfdals Soc- 
ken af Öster-Dahlarne, kunde hämta af Hagströms 
verksamhet och af den insigt han ådagalade i 
det ämne, som skulle förberedas, förmedelst 
uppfinningen af en Machin för åtskillige porfyr- 
arters bearbetning och polerande, hvilken inför 
Kongl. Bergs-GoUegium uppvisades och gillades. 
Sedan Hagström så väl härigenom som på 
flera andra sätt röjt sin sällsynta skicklighet i 
Bergs- 
