10 
visar liäller ingen dylik korsning, men det faktum toreligger dock, att kärl finnas, 
som ingå till nedre hilus och att intet annat påtagligt hinder kunnat anatomiskt på- 
visas, samt särskildt att ingen stenos eller annat hinder fanns vid ureterens afgång 
från pelvis; hindret måste alltså vara beläget längre ned, d. v. s. på eller i själfva 
ureter. Ehui-u icke bevisande, i den grad som de föregående, har fallet i annat af- 
seende ett stort intresse. Sjukhistorien upplyser, att vid en laparotomi två år förut 
njuren noga palperats och befunnits utan förstoradt pelvis. Pat. hade näml. då i 
13 år haft smärtanfall; diagnosen ställdes på gallsten; vid företagen laparotomi fanns 
gallblåsa och gallgångar utan anmärkning och om högra njuren, som noga palpe- 
rades, är antecknadt, att den kändes normal. Att smärtanfallen emellertid under 
de gångna 13 åren kommit från njuren, torde väl få anses bevisadt genom förloppet 
och fyndet vid den senare operationen. Det torde sålunda under det tidigare för- 
loppet varit fråga om en intermittent hydronefros, och alltså om ett öfvergåeude 
hinder för urinens aflopp, hvilket hinder först under sista året bhfvit definitivt, hvar- 
efter anfallen upphört och ersatts n)ed en tyngdkänsla i högra sidan vid rörelser 
och palpabel tumör. Jag återkommer till detta förhållande senare. 
Tillsammans med docenten E. Sjövall har jag genomgått samtliga hydronefros- 
präparaten i härvarande patolog, institutions museum, såväl de många af prof. 
Odenius uppställda och beskrifna som ock präparat från senare år. 
1 flertalet af dessa finnes påtaglig annan orsak till hydronefrosen än anormalt 
kärl, så i åtskiUiga fall inkilad sten i njurbäckenet eller ureter, i några fall infiltra- 
tivt växande svulst, som komprimerar ureter, eller hinder af annat slag i eller ofvan 
blåsostium. Bland mindre vanliga orsaker fanns i ett fall en höggradig fimosis 
(dubbelsidig hydronefros), i ett annat fall dubbelbildning af ureter med stenos af 
den ena. T trenne fall fauns ingen påtaglig orsak till hydronefrosen på präparatet, 
ej häller var någon dylik i museikata logen af Odenius angifven eller antydd. På 
präparaten äro ytorna af pelvis så noggrannt reupräparerade, att det är omöjligt se, 
om någon yttre kompression förefunnits; det kan väl häller icke uteslutas, att icke 
möjligen i något eller några af fallen anorraala kärl funnits och af den, som utfört 
präparationen, ej beaktats utan bortpräparerats. Som jag anfört, var tidigare upp- 
märksamheten ej vidare riktad på dessa kärl. I ett fall, präp. C. N. 826, är pelvis 
utspändt, ureter smal och vinkelböjd vid afgången från pelvis. Något kärl som 
orsak till vi !i kelböjningen finnes icke nu, men möjligen kan det vara bortpräpareradt. 
På ett annat liknande präparat, C. N. 20, finnes faktiskt en afskuren ganska 
grof arter, som går in i nedre njurhilus på dess bakre rand ; af kärlet finnes endast 
2 cm kvar; pelvis har buktat ut framför detta kärl och det är alltför möjligt, att 
ureter gått nedåt bakom kärlet och sålunda blifvit afKlämd. Från senare tid stam- 
mar ett präparat, N:r 3340, tillvarataget vid obduktion på Lunds hospital; kliniska 
data angående hydronefrosen saknas alldeles. På präp. iakttages följande. En stor 
