Om (le anorniala njnrkärlens betydelse för uppkomst och utveckling af hydronefros 13 
Bland de vägar, på hvilka man skulle kunna söka spåra upp dessa tidiga or- 
saksmonient, är väl i första rummet att tänka på den rent anatomiska, d. v. s. 
genom att vid tidiga operationer för hydronefros göra så noggrann undersökning som 
möjligt af alla förhållanden, som härvid kunna tänkas komma i fråga. Tidig, mycket 
tidig operation vid hydronefros är väl sålunda den väg, på hvilken vi kunna vänta 
mest för utredning af denna fråga. Med våra förbättrade diagnostiska hjälpmedel 
är en tidig diagnos också ofta möjlig och en tidig operation är vid denna åkomma 
alltid berättigad och fullt indicerad, då ofta nog endast därigenom njuren kan kon- 
serveras. 
I mitt enda fall af tidig operation för hydronefros, var hindret af påtaglig 
annan natur, och abnormt kärl eftersöktes noga men fanns icke. 
En annan och visserligen långt mindre säker väg, på hvilken tidiga orsaks- 
moment skulle kunna uppspåras, är den rent kliniska, d. v. s. genom anamuestiska 
uppgifter, iakttagelser vid undersökning af pat. och ev. vid operation i senare stadium. 
De orsaksmoment, som härvidlag a priori vore att tänka på som de vanligaste 
att söka efterforska, skulle väl vara dels abnorm rörlighet af njuren dels det hinder, 
som en gravid uterus, en buktumör eller inflammatorisk process i ureterens omgif- 
ning kunna orsaka genom tryck utifrån på nedre ureter. 
Jag behöfver icke gå vidare in på den mycket omdiskuterade frågan om rörlig 
njure och hydronefros. Frågan blir här icke, huruvida en rörlighet eller sänkning 
af njuren kan bilda hydronefros, utan endast huruvida den kan orsaka en tillfäliig 
utspänning af njurbäckenet af någon betydhgare grad, så att njuren predisponeras 
för hydronefros, om ett verkligt hinder för urinens apopp tillkommer, och detta 
torde väl knappast af någon bestridas. 
Lika litet lärer kunna bestridas, att en gravid uterus, en buktumör eller ett 
bäckenexsudat kan genom tillfäUigt eller mera permanent tryck hindra eller för- 
svåra afloppet genom ureter. 
Går jag nu till en granskning af sjukhistorierna i mina fall, så finnas följande 
att anföra. 
I fall I ha vi en kvinna, som genomgått 4 förlossningar; kvinnan är lång till 
växten, samt tunn och slank och mager, kro[)psvikt 56 kg, sålunda af den ha- 
bitus, där rörlig njure oftast förekommer och sjukhistorien upplyser, att den liydro- 
nefrotiska njuren är fritt rörlig åt alla håll. Det torde vara rimligt att antaga, att 
njuren äfven innan hydronef rosen konnnit till utveckhng var rörlig och att däri låg 
den första orsaken till njurbäckeuets utspänning. Några bestämda stöd i ananme- 
sen för detta antagande finnas visserligen icke, och det är att beakta, att här just 
beröres den stridiga punkten i frågan om hydronefros och rörlig njure, nämligen 
den om hydronef rosen är orsakad af njurens sänkning, eller om njurens sänkning 
är or.saka<l af hydronefrosen ocli därmed följande ökad tyngd hos njuren. 
Möjligt är ju ock, att de 4 graviditeterna varit af någon betydelse. Sjukhi- 
storien talar dock snarast däremot, då sista partus låg 4 år tillbaka och symptom 
af hydronefros endast bestått några veckor. Det är visserligen obestridligt, att hy- 
