18 
Carl M. Furst 
pilsömmen ar ett hål af oregelbunden form. Dess mediala raka sida sluttar 
nedåt och utåt, och fortsätter denna sluttning äfven framåt och bakåt utanför hålet, 
som tydligen åstadkommits af ett väldigt hugg. Öf riga kanter äro mycket olika och 
olika sluttande från yttre ytan, tydande hän på att genom det sneda hugget af- 
lossats en eller flera bensphttror. Hålets alla kanter visa tydlig läkning sedan lång 
tid före döden. Huruvida kanterna i lifvet jämnats med instrument är ej möjligt 
med full säkerhet att afgöra. Kanternas utseende nödvändiggör ej en sådan uppfatt- 
ning. Då man jämför detta fall af huggskada med det nyss omtalade (Se figurerna 
6 och 7 på planschen), så är det klart, att alvastrakraniet n:o 94 är ett fall af trepa- 
nation såsom behandling efter huggskada. 
Angående orsakerna till trepanationen på de öfriga kranierna finnas ej många 
hållpunkter för att sluta sig till dem. Utom västeråskraniet n:o 2 hafva alla kra- 
nierna sina trepanerade hål inpå en kraniesutur. A det danska stenålderskraniet 
från Naes är trepaneringshålet äfven så placeradt. I Ellas ofvan citerade beskrif- 
ning från Söderhafsöarna se vi, att man i allmänhet valde bregmatrakten eller 
platsen, där kron- och pilsömmarna stöta samman, för trepanation. Det bör 
alltså ej nödvändigt ses som en tillfällighet, att vi oftast träffa trepaneringshålet 
beläget i en sutur. Snarare bör häri ligga en afsikt. Nu är emellertid frågan 
blott, hvad denna afsikt kan hafva varit. 
För det första vill jag framhålla, att jag alltid ser trepanationen, äfven så långt 
tillbaka som under stenåldern och alltså ännu desto mera under senare tidsskeden, 
såsom ett operativt ingrepp, verkställdt i kurativt syfte. Ella uppräknar en del 
inre sjukdomar i nervsystemet och särskildt i hjärnan, som gifva anledning till 
trepanation hos befolkningen på Loyalty-ögruppen. Men han nämner också, att 
dessa åkommor bero på en spricka eller fraktur i skallen (a crack in the head). 
Det är tydhgen denna skenbara fraktur, som skall behandlas af > medicin mannen» 
medels trepanation. Erinra vi oss så också, huru Hippokrates talar om, att trepa- 
nation användes vid fraktur, den må vara synlig eller osynlig för ögat, så pekar 
det något åt samma håll. Då söderhafsdoktorerna gjorde stora insnitt i hufvud- 
svålen, så skulle de säkerUgen alltid träffa på någon sutur, och var väl denna för dem 
ett säkert bevis för existensen af en spricka i skallen. Här i suturen lades trepa- 
neringshålet, hvilket äfven våra svenska trepanatörer tyckas ha gjort, euhgt hvad 
kranierna antyda. 
Af det ofvannämnda kunna vi antaga, att man i Sverige under äldre tider 
trepanerade äfven för behandling af inre sjukdomar i hjärna och nervsystem, 
hvilka dock skulle kunna gått såsom fingerade yttre åkommor eller »osynliga frak- 
tur er». Huruvida man här i Sverige verkhgen uppfattade suturema, när man fickt>e 
dem blottade, såsom bräckor i benet, är omöjhgt att veta, men är ej otroligt, då det 
såsom ett faktum står fast, att trepaneringshåien hafva fått sin plats i suturerna. 
Beaktansvärdt är vid våra svenska kranier, att flera stycken funnits på samma 
ställe. Så hafva vi ej mindre än tre från Alvastra och två från Västerås. Att 
liäraf draga den slutsatsen, att man där haft anstalter för hjärnsjuka, såsom jag 
