och tunnväggig, att föga funktionsdugligt parenkym fanns kvar; exetirperas. '"/lo läkt. 
*/n stiger upp. 08 reser hem fullt läkt och symptomfri. 
Beskrifning af präparatet: (den exstirperade vänstra hydronefrotiska njuren. Bild 
I är foto af baksidan af d. s.) Njuren är cystiskt utspänd och tunnväggig med föga 
af njurväfnad kvar. Pel vis likaledes högst 
betydligt utspändt. Hufvudkärlen äro vid 
op:n ligerade tätt inpå pel vis (ligaturerna 
synas öfverst på bilden i randen af pelvis.) 
och gå på framsidan af d. s. in till mellersta 
och öfre partiet af hilus; från art. och vena 
renalis utgå — tätt vid ligaturställena — en 
större gren från hvardera nedåt; dessa grenar 
löpa tillsamman och följa baksidan af pelvis, 
framför uretern ned till bakre och mellersta 
partiet af hilus' nedre ända. Det utspändn 
pelvis buktar ned framom detta kärl; bäriu' 
nom blir ureteren, som ligger bakom d. - 
upphängd på kärlet och dubbelviken. (Se ti<^. . 
Epikris. Af sjukhistorien framgår, att 
den hydronefrotiska tumören af pat. upp- 
täcktes först 3 dagar före intagningen på 
kliniken ocli att symptom, i början hndriga, 
därefter svårare, funnits ett par månader 
därförut. 1 betraktande af den betydande 
utspäni lingen och atrofien af själfva nju- 
ren, är emellertid otvifvelaktigt, att proces- 
sen l)örjut lång tid förut och att alltså hy- 
dronetrosens uppkomst och tidigare utveck- 
ling försiggått khniskt latent eller åtminstone njurhilus. '/2- 
för pat, själf obemärkt. 
Af etiologiska moment finnes, utöfver de genomgångna i)artus och den stora 
rörligheten af njuren, intet särskildt i sjukhistorien att taga fasta på. Frågar man 
sig åter, hvari det mekaniska hindret består, rent anatomiskt taget och bedömdt på 
präparatet, sådant det vid operationen lielt och oöi)pnadt utskaffades och nu före- 
ligger, så är saken enkel och klar. Njurens hufvudkärl gå normalt in till hilus på 
framsidan af pelvis, men ifrån dessa hufvudkärl utgå grenar, en från arter., en från 
vena renalis och löpa nedåt till nedersta delen af hilus, framför ureteren, och in- 
tränga i njuren i mellersta och bakre delen af nedre hilus. Njurbäckenet, som af 
någon anledning börjat vidgas, har buktat ned framför dessa kärl allt mer och mer 
och till sist så mycket att uretermynningen dragits med ned framför dessa kärl; 
då detta skett har ureteren, som ligger bakom kärlen bhfvit dubbelviken och passagen 
i d. s. afstängd. På präparatet är detta ureterens läge enda hindret för urinens 
lopp genom ureteren, som visas däraf att då man rätar ut ureteren och kläiTimer 
på pelvis. går innehållet lätt öfver i ureter. 
Den prinjära orsaken till hvdronefrosen må alltså i detta lall vara hvilken som 
nalis går 
