4 
J. Borelius 
gången abnormt smal. Detta smala ställe genomskars på längden till något öfver 
1 cm:s längd in i pelvis och denna öppning sammansyddes sedan på tvären; läk- 
ning med urinflöde under en tid; utskrefs ^Via 08. Vid undersökning i nov. 1912 
var pat. frisk och hade varit fri från anfall 1 Vz år efter op.; har sedan dess haft 
lindriga anfall några gånger; urinen nu normal; ingen palbabel förstoring af njuren. 
Af de med njurexstirpation behandlade 9 fallen gällde det äldsta fallet en 26 
års kvinna, opererad trausperitonealt d. ^Ve 1899 (Journ. N:r 057). Om präparatet är 
vid op:n endast antecknadt, att ureteren var smal och dess inmynning i pelvis trång; 
vidare undersökning är icke gjord och präparatet icke tillvarataget. 
Det andra fallet gällde en 34 års man, opererad ^Vg 03 (joum. N:r 1053) för 
en kollosalt stor hydronefros. Om präparatet är antecknadt, att det stycke af ure- 
teren, som medföljt vid exstirpationen, var smalt och låg intimt fixeradt vid säckens 
utsida och sålunda därigenom i viss mån tilltäppt. [Anorinala njurkärl eftersöktes ej]. 
Det tredje fallet gällde en 63 års kvinna, opererad transperitonalt d. »Vs 1904 
(journ. N:r 594). Beskrif ningen af präparatet är förkommen och präp. ej tillvara- 
taget. Pat. utskrefs läkt ^»/e 04 och visade sig d. % 1912 fullt frisk. 
Det fjärde fallet gällde en 46 års kvinna, opererad ^% 10 (journ. N:r 1317). 
I detta fall fanns en stor sten fast inkilad i pelvis och ureterens öfre del, absolut 
tilltäppande afloppet till ureteren. 
I dessa 4 och de 2 först nämnda, alltså i de 6 hittills anförda fallen, fanns 
sålunda påtagligt hinder af annan natur än anormalt kärl i 2, nämhgen sten i ett 
och stenos i öfre ureter samt säkert icke något anormalt kärl i ett annat. I de 
öfriga 4 kan ingen så bestämd mekanisk förklaring gifvas till hydronefrosen och då 
uppmärksamheten ej varit riktad på möjligheten af anormalt njurkärl och dyhkt 
sålunda icke särskildt eftersökts, kan icke säkert uteslutas möjligheten af att dylikt 
funnits i något eller några af fallen. 
I de återstående 5 fallen ha abnorma kärl i samtliga fall funnits och med 
sådant förlopp i förhållande till ureter, att de obestridligen utgjort eller kunnat ut- 
göra hinder för urinens aflopp och sålunda antagligen varit af väsentlig betydelse 
för hydrouefrosens uppkomst eller utveckhng. 
Dessa 5 fall skola något utförligare meddelas, jämte fotografier, tagna af de 
exstirpererade hydronefrotiska njurarna. 
Fall I. Joum. N:r 1833 år 1908. (Utdrag af sjukhistorien). 
Kvinna 33 år; gift och har haft 4 barn; partus och puerperium normala, sista 
för 4 år sen. Alltid VHrit frisk; täml. smärt och mager till figur, kroppsvikt 56,4 kg. 
Utan andra föregående symptom än sedan ett par månader en viss ömhet och spänning 
i vänster sida fick pat. 3 veckor före int. på kliniken en del dyspeptiska symptom, 
allmänt illamående, kräkning, oro och späiming i buken .samt tyngd i sidan, ökad då 
hon gick uppe, lindrad då hon låg. Sista dagarna dessutom svåra smärtanfall, i form 
af hastigt öfvergående skärande smärtor, gående ut från vänster sida öfver hela buken. 
Tre dagar före int. observerade pat. en stor tumör i vänstra sidan af buken. - Int. 
**/io 1908. Barnhufvudstor, fritt åt alla håll förskjutbar och rörlig cystisk 
tumör på vänstra njurens plats. ^Vio Nefrektomia sin. Njuren syntes så utspänd 
