6 
Einar Sjövall och Gunnar Frising 
Innehållet i duodenum visade sig väsentligen likna ventrikelns; vid dess försiktiga 
borthällande vid tarmens uppklippande iakttages emellertid att längst ned i doudenum, 
strax ovanför flexura duodeno-jejunalis, kvarligger på tarmens inneryta en 2 cm. lång, 
smal, fast, taggformig kropp, som är starkt gallfärgad och synes något litet arroderad, 
men dock fullt tydligt kan igenkännas som ett len från en fena av en spätta. Det är 
föga vasst i spetsen och ligger fullt fritt. Andra fasta kroppar finnas ej i tarm- 
innehållet, varken i duodenum eller jejunum, där innehållet blir blekare gult och 
mindre tunt. 
Tarmväggarna å delarna nedanför det nu skildrade, förändrade området är till 
alla delar normal. 
Pancreas är av normal storlek och form, och dess snittyta ger ej anledning att 
misstänka någon patologisk förändring. Ej heller förefaller bindväven retroduodenalt 
ödematös eller varigt infiltrerad. 
Mjälten liten, med blek ej svällande pulpa. 
I övrigt konstaterades vid sektionen en gammal, tämligen måttlig mitralisstenos 
utan tecken till muskulär imufficiens av hjärtat. — Ingen makroskoplskt tydlig paren- 
chymdegeneration av organen. 
Den mikroskopiska undersökningen har företagits efter formalinfixering 
och paraffininbäddning och har omfattat talrika ställen från duodenum och översta delen av 
jejunum, bindväven i duodenums omgivning, stycken från olika partier av pancreas 
samt flera ställen av ventrikeln. 
Duodenum och översta delen av jejunum: 
Den konstaterade väggförtjockningen orsakas av en varig infiltration, väsentligen 
lokaliserad i submukosan. Här är ofta anhopningen av polynukuleära leukocyter så tät, 
att man mellan dem knappast skymtar annat än ett glest nät av fina fibrintrådar. Å 
andra ställen äro leukocyterna sparsammare, och här är fibrinnätet tätare, inneslutande 
ett rikligt inflammatoriskt ödem. Dessa senare ställen iakttagas vanligen omedelbart 
under muscularis mucosae, stundom även tätt vid ringmuskellagret. Av submukosans 
normala vävnad synas knappast mera än blodkärlen ; venernas vägglager visa ofta riklig 
infiltration av leukocyter, och i deras lumen finnas dylika rikhgare än normalt; trum- 
botiseringar synas ej. 
Den variga infiltrationen begränsas skarpt av muscularis mucosae, som nästan över- 
allt är fullt intakt. Endast å de ställen, där makroskoplskt en ytnekros observeras, 
finner man muscularis mucosae sprängd och förstörd av den variga processen, som 
här fortsätter sig in i mukosan, förstörande även denna. Å samtliga övriga ställen 
saknas fullständigt tecken på varig inflammation i mukosan; den är, som vanligt, rik 
på lymfoida celler, endast enstaka poly nukleära leukocyter kunna anträffas vid noggrann 
efterforskning, och epitelierna visa endast postmortala förändringar. 
Den variga infiltrationen fortsätter sig däremot särdeles uttalat ut genom muscu- 
larislagren, silande sig fram mellan de enskilda muskelbuntarna och på så sätt förande 
dem i sär, dock utan att nekrotisera. Härifrån fortsätter sig processen ut i subserosan. 
A dessa senare ställen synas de polynukleära leukocyterna rikligt blandade med större 
celler med stor rundad kärna och rikligt plasma, säkerligen svullna endotelier. I sub- 
serosan kan man tydligt iakttaga en stråkformig anordning av varcellerna, och stundom 
konstateras de tydligt fylla och utspänna lumen av lymfatiska kärl. Å serosaytan 
synes vanligen en tunn, sammanhängande fibrinbeläggning. 
Vid Gram-Weigert-färgning konstateras å platserna för den variga infiltrationen 
kokker, stundom regeilöst lagrade, ofta i diplokokk anordniog och ej sällan bildande 
kortare eller längre kedjor; således till stor del, kanske uteslutande streptokokker. De 
äro i submukosan överallt utomordentligt talrika; i muskellagren äro de anmärknings- 
värt fåtaliga för att åter bliva mycket frekventa i subserosan, där de stundom ligga 
hopbakade till massiva klumpar i de lymfatiska rummen. Kokker saknas fullständigt 
i mukosan, i vars djupare lager överhuvud inga bakterier iakttagas; i ytlagret finnas 
talrika klumpiga Gram-positiva stavar säkerligen förruttnelsebakterier. 
