toriska härdar ofta förekomma i cystanjurar och afsnömingar härigenom kunna 
tänkas framkallade — någon gång kanske t. o. m. i ganska stor omfattning — , så 
finnes det å andra sidan cystanjurar der å stora områden hvarje spår af vare sig 
akut eller chron. inflammation saknas och där förekommande afbrott sålunda ej 
kunna vara af inflammatorisk art. Den andra tydningen af afbrotten, såsom ut- 
vecklingsrubbningar är härvid den enda möjhga och dessutom den sannohka äfven 
i de öfriga fallen, der inflammatoriska processer förekomma, livilka få betraktas såsom 
secundära phenomen. Att de författare, som i sina arbeten företräda åsikten om 
ett enhetligt upphof af njurkanalerna ju måste, för att öfverhufvud taget få afbrott 
i kanalerna, antaga afsnörningsprocesser, medan åter de, som hylla den nu allmänt 
omfattade, ja man torde utan öfverdrift kunna säga, den nu bevisade åsikten om 
ett dubbelt ursprung till njurkanalerna, i stället antaga att afbrotten bero på en 
bristande sammanslutning af de bägge anlagen, är redan förut omnämdt. 
Huruvida emellertid en enhetlig förklaring af afbrotten är möjlig på embryo- 
logisk grund, derom känner man sig oviss, då man ser hur afbrott i kanalerna äro 
påvisade från högst olika ställen ; än uppgifves det sålunda att tubuli contorti saknas 
än åter att afbrottet ligger nere i samlingskanalernas nedre delar och att dessa sakna 
förbindelse med njurbäckenet. 
1 cystanjurar påträffas, såsom nyss sagts, inflammatoriska härdar synnerligen ofta. 
Skall man vid sådant förhållande skaffa sig en så vidt möjligt säker uppfattning 
om det ursprungliga förhållandet mellan cystor och kanaler, torde det vara nödvändigt 
taga hänsyn till de secundära förändringar som genom dessa inflammationer kunna 
framkallas, enär härigenom tidigare befintliga förbindelser mellan cystor och kanaler 
kunna afbrytas och dessa afbrott sedan med orätt kunna komma att uppfattas såsom 
för cystabildningen afgörande. 
I cystanjurar från vuxna hafva dyhka chron. inflammationer ofta en stor ut- 
bredning och då de sannolikt pågått under en lång serie af år hafva de sannolikt 
äfven gifvit upphof till af se värda secundära förändringar. Men äfven i cystanjurar 
från nyfödda äro ej sällan de inflammatoriska processerna mycket framträdande och 
det gäller derför att bland cystanjurar från nyfödda utsöka sådana, som antingen 
äro helt fria från inflammatoriska härdar eller der åminstone dessa äro försvinnande. 
I cystanjurar af detta sistnämda slag har man, soni sagts, skäl antaga att de ursprung- 
liga förhållandena i fråga om kanalisationen förekomma oförändrade. Söker man nu 
att i sådana cystanjurar eller, i cystanjurar öf verhufvudtaget följa kanalerna, finner n)an 
snart att såväl dessas förlopp som mången gång äfven cy stornäs form äro högst inveck- 
lade och har man vid dessa undersökningar derför äfven sett sig nödsakad att göra 
större eller mindre snittserier för att om möjligt vinna större klarhet. Dock lyckas 
man ingalunda alltid att på detta sätt vinna reda och öfverblick. Den enda metod 
som är i stånd gifva en verkligt plastisk och öfverskådlig förestäUning om de in- 
vecklade förhållanden, som här råda, är rekonstruktionsmetoden, men för denna 
lämpa sig ej alla cystanjurar lika väl. Ligga nämligen urinkanalerna massvis tätt 
intill h varandra, så är det, jag vill naturligtvis ej säga omiijiigt, men dock förenadt 
