Till kännedom om några autoxidabla thioföreningar. 
1) Inledning. 
Frågan oiii orsaken till den levande cellens syrgasupptagande är en av fy- 
siologiens mest elementära frågor och samtidigt en av de mest dunkla. Därmed 
är alls ej sagt, att den är en av dess mest svårlösta. Det dunkel vari denna fråga 
ännu är höljd kan nämhgen mycket väl bero därpå, att denna fråga, besynnerligt 
nog, relativt litet varit föremål föi- systematisk behandling. Det föreligger visser- 
ligen ett antal hypoteser rörande arten av de atoingrupper, som närmast förmedla 
cellens syrgasu[)ptagande. Men dessa hypoteser ha icke underkastats någon detalj- 
granskning. Så är ännu också fallet med den senaste, av Heffter uppställda hy- 
potesen, att en sulfhydrylgrupp (SH-grupp) skulle spela en viktig roll för cellens 
autoxidabilitet. — Rörande de fakta, på vilka denna hypotes är byggd, hänvisar 
jag till min sammanställning i Ergebnisse der Physiologie. Bd 11, 1911, s. 328. 
Här är det avsikten, att undersöka de egenskaper, som vissa enkla thioföreningar 
visa, för att se hur dessa egenskaper stämma med vad man känner rörande de 
levande cellernas syrgasupptagande. 
De thioföreningar, som jag undersökt, äro thioglykolsyra, a-thiomjölksyra och 
cystein (a-amino-jB-thiomjölksyra). De båda förstnämnda föreningarna hava levere- 
rats av Kahlbaum. Cysteinet har i form av dess klor väte förening framställts på 
laboratoriet ur människohår. Framför allt ha undersökningarna gällt thioglykol- 
syran; thioinjölksyran och cysteinet ha ej undersökts i samma utsträckning. 
2) Thioforeningarnas spontana syrgasupptagande. 
För att bilda mig en föreställnitig om dessa thioföreningars autoxidabilitet, 
varvid det särskilt intresserade mig att se, huru de förhöllo sig vid neutral reak- 
tion, cellens reaktion, neutraliserade jag dem med kalilut till svagaste färgning med 
fenolftalein, och spädde sedan så att lösningarna höllo 1 " o av den ursprungliga 
thiof öreningen. 50 kem. av vardera lösningen infördes sedan i var sitt glasrör, 
rymmande ung. InO kem.; den kvarvarande luften bortträngdes med syrgas, varpå 
rören vid rumstemperatur duktigt skakades i en skakmaskin. Med jämna mellan- 
rum av en timme undersöktes sedan syrgasupptagandet. 
