T. Thunberg 
Temperatur Upptajien mängd syrgas 
16" 10,7 
10,9 
10,3 
TABELL 2. 
2 gram thioglykolsyra neutralisera(ies, lösniiigeu späddes till 50 kem. Skakades 
i syrgas, först vid 26^, sedan vid 16°. 
Temperatur Upptii^'en iiiäMgd syrgas 
26" 10,7 
11,4 
16« 4,2 
3.0 
3.8 
Resultatet av dessa försök var alltså, att en stegring av temperaturen med 10 
grader medförde en fördubbling av thioglykolsyrans syrgasupptagande per tidsenhet. 
Man kunde då möjligen fråga sig, om ej här föreligger ett ej betydelselöst stöd 
för hypotesen, att någon thioförening är ansvarig för cellens syrgasupptagande. 
Betydelsen av denna analogi är emellertid ej stor. Dels är ju van 't Hoffs 
regel av den allmäniia art, att man på förhand kunde vänta, att den skulle gälla 
även för de flesta ifrågakommande autoxidabla ämnen. Av en helt annan bety- 
delse skulle det varit, om t. ex. cellens syrgasupptagande ej följt denna regel, och 
om man sedan för en viss i cellen ingående autoxidabel beståndsdel funnit samma 
avvikelse från den nämnda regeln. I sådant fall hade ju sannoKkheten för att just 
den beståndsdelen betingar cellens syrgasupptagande varit ganska stor. 
Betydelsen av den ifrågavarande analogien bhr emellertid ännu mindre, om man 
betänker, att oxidationsprocesserna i den levande cellen måste länkas bilda vad man 
skulle kunna kalla kedjereaktioner, en serie reaktioner, knutna till varandra på det 
sättet, att stört sett ingen av lederna i reaktionskedjan kan försiggå snabbare än 
de andra. Skulle en viss reaktion ett kort ögonbhck förlöpa mer hastigt, skulle 
dess hastighet snart avtaga av den grund, att de för reaktionen tillgängliga ämnena 
skulle försvinna hastigare än de ersattes eller regenererades, eller av den grund att 
reaktionsprodukter hopades snabbare än de bortskaffades. Visserligen kan man 
tänka sig, att de ohka lederna i kedjan, särskilt initialledet och finalledet, kunna 
förete vissa avvikelser från den allmänna regeln, men stort sett måste man anse, 
att varje led i reaktionskedjan rättar sig efter den långsammast förlöpande pro- 
cessens hastighet. Utgår man från detta förhållande, skulle man med några hjälp- 
hypoteser kunna uppvisa, att till och med ett ämne, vars temperaturkoefficient var 
betydligt lägre än de vitala processernas, kunde tänkas som orsaken till cellens 
