10 
T. Thunberg 
Vatten Äggula 
2,9 12,8 
3.1 14,6 
4,0 16,5 
TABELL 6. 
2 gram thioglykolsyra neutraliserades med kalilut och späddes med vatten till 
20 kem. och fördelades sedan på två rör. Till det ena sattes ytterligare 40 kem. 
vatten, till det andra 40 kem. oskummad mjölk. 
Syrgasupptagandet i halvtimmesperioder 
Vatten Mjölk 
3.2 1,3 
2,9 1,0 
2,7 0.8 
Orsaken till reaktionshastighetens minskning, när mjölk var mediet, har ej 
närmare undersökts. Frågan, vilken substans det var i äggulan, som betingade 
denna så betydande stegring i reaktionshastigheten, blev däremot föremål för en 
del undersökningar. Det låg naturligtvis nära till hands att tänka på lecitinet, 
som ju är en så karakteristisk beståndsdel för äggulan. Och detta ämnes egen 
autoxidabilitet uppfordrade ytterUgare till undersökning, då det ju låg nära till 
hands att tänka på, att de båda autoxidabla substanserna tillsammans kunde bilda 
ett system med nya egenskaper. 
Beklagligtvis är emellertid lecitinets framställning i ren form en mycket kinkig 
sak och det kan anses osäkert, om det överhuvud finnes något kemiskt rent lecitin 
bland de i handeln tillgängliga produkterna. Det oaktat gjordes en serie försök 
med olika lecitinpreparat, i den tanken att en viss samstämmighet i resultaten ändå 
kunde ha något att betyda. Därvid erhölls i allmänhet en särdeles betydlig kata- 
lytisk stegring i syrgasupptagandets reaktionshastighet. Vanligen flerdubblades den 
i en 1 Vo-ig emulsion av lecitin. Och därvid var det tydligt, att det var lecitin- 
preparaten, som påskyndade thiokropparnas syrgasupptagande, och ej tvärtom. 
Om man näoDligen, sedan blandningen upptagit den mängd syrgas, som thioför- 
eningen kunde beräknas binda, genom tillsats av en lämplig mängd kalksalt ut- 
fällde lecitinet och sedan efter tillsats av järnklorid skakade det i^syrgas, visade 
det sig fortfarande ha nästan hela sin syrgaskapacitet kvar. (Se meddelandet 1 av 
denna serie, Skand. Arch. f. Physiol., Bd 24, 1910, s. 93). Det oaktat måste jag 
ännu anse det oavgjort, om det verkligen var lecitinet såsom sådant, som betin- 
gade syrgasupptagandet. Under tiden hade jag nämligen tillfälle att göra bekant- 
skap med den oerhört kraftiga katalytiska effekt, som vissa ?netallsalter även i 
minsta mängd utövade, och jag har ej kunnat utesluta deras närvaro i de av mig 
använda lecitinpreparaten. Att ett obetydligt spår järn eller kopparsalt kraftigt på 
