mänhet antages eller angifves, en uppfattning, för hvilken man finner stöd äfven 
uti uppgifter från patologiskt håll \ En sammanställning af de diagnosticerade 
fallen af lungeniboli eller lunginfarkt uti hvarje större operationsmaterial, som ej 
iakttagits synnerligen noggrant i nyss berörda afseende, blir därför enligt min me- 
ning af mindre värde, då den med säkerhet blir ofullständig, kommer att omfatta 
blott en del af de fall, som i själ f va verket haft lungemboli. Hvad trombosf allén 
beträffar, kan det gifvetvis ej bestridas, att frågorna om de postoperativa trom- 
boserna och om de postoperativa lungembolierna höra så nära samman som möjligt; 
men då de dödligt förlöpande iungembohfallen, enhgt hvad den efterföljande frara- 
ställnigen kommer att visa, endast mycket sällan förut företett kliniska symtom af 
trombos, är det ej stor utsikt att en bearbetning af fallen med kliniskt manifest 
trombos skall kunna afsevärdt belysa den fråga, som här närmast är upptagen till 
behandling: frågan om lungemboli som postoperativ dödsorsak. 
Den efterföljande framställningen kommer sålunda att omfatta endast de 
dödligt förlöpande postoperativa lungcmbolifallen, och hafva härvid medtagits först 
och främst alla fall, där diagnosen bekräftats vid sektion, och vidare af de icke- 
obducerade fallen dem, som visat den för lungemboli karaktäristiska kliniska sym- 
tombilden, så att diagnosen på grund af det kliniska förloppet kan sägas vara så 
godt som säker. 
Under ofvan angifna tidsperioder hafva å Lunds UrurgisTca och gynekologish- 
ohstetrisJca Miniher och å Malmö sjukhus föreJcommit tillsammans 57 dödsjall med 
lungemboli som dödsorsak. Uti 45 af dessa 57 fall har den dödande lungemholin upp- 
trädt efter operation (sjukhistorierna 1—45), uti 7 af fallen efter partus eller abort 
(sjukhistorierna 46—52) och uti de återstående 5 fallen å patienter, som vårdats 
för ohka åkommor utan att hafva underkastats någon större operativ behandling 
(sjukhistorierna 53—57). Då dessa senare 12 fallen, som medtagits för fullständig- 
hets skull, äro af mindre intresse för den ifrågavarande undersökningen, må de 
här endast med några ord i största korthet omnämnas. 
Af de 7 puerperala lungembolidödsfallen hafva 3 (n:r 46, 49, 51) uppträdt 
efter spontan partus, 1 (n:r 47) efter spontan abort, 2 (n:r 50, 52) efter tångför- 
lossningar, som ej erbjödo några särskilda svårigheter, samt 1 (n:r 48) efter en 
tekniskt besvärlig vändning vid placenta prsevia. 
De 5 lungemboH-dödsf allén, som ej kunna sättas i samband med föregående 
operation, hafva träffat följande patienter: n:r 54 en magsårspatient under sedvanlig 
dietetisk behandling, n:r 56 en patient med en komminut undei bensfraktur och 
n:r 53 en kvinna, som hade en stor ovarialcancer med ascites och hydrothorax, 
under punktion af ena pleuran. I de 2 återstående fallen har lungemholin upp- 
trädt hos patienter, som företedde kliniska symtom af trombos: hos n:r 57, en 
luetiker, som låg under behandling för thrombosis venae tibiahs post , och hos n:r 55, 
■ Se exempelvis Lubabsch: Die allgemeine Pathologie ; 1905, s. 211: »In der That ist der 
Befund von Lungenarterienembolia ein ungemein häufigeB Ereignis», hvilket han bestyrker med 
belysande siffror, baserade på egna sektionsiakttagelaer. 
