studier öfver obtiirerande liuiueinboli som postopenitiv dödsorsak 17 
har anförda sener med delvis stora tal upplysa, mortahtetsprocenten uti luu^emboli 
vida mera växlande: från 0,1*^/0 till 0,8 °'o. 
Resultatet af denna utrednmg ^ beträffande lun^embolimortalitetcn eftcM- obka 
bukoperationer skulle ]ag vilja formulera på följande sätt. Nära 1 " o af alla 
myomopeyoadp och sannohlt afien aj alla for cancer ntert i adikalopa er ade haffas af 
dödande lunqemholi; efter andra större gyneholoqmgrepp (ovariotonner, adnexoperationer, 
prolapsoperationer) torde hmgemhohmortahteten — om också mycket växlande i obka 
serier — vara i genomsnitt nara eller omlcnng 0,6 *'/o. Un(/efär eller nästan lika stor 
torde medelmortahteten uti lungemholi vara efter samtliga kirurg-lapar otomter, dock så 
att den ar större ejier somliga aj dem såsom efter laparotomier för cancer och efter 
gaJlvagsoperaiioner, mindre efter andra såsom efter appendtcito^ierationerna med deras 
0,.5 0. Efter hr åc köper ationerna ar lungemholimortahteten ungefär 0,2 ''o 
Hvad som bland annat i dessa resultat synes mig anmärknmgsvärdt är det 
fsaklorhallandet, att, afven om postoperativa lungembolidödslall mträffa oftast efter 
gynekologis]<a laparotomier — sarskddt efter myom- och cancer uteri-operationerna — , 
sålunda efter ingrepp å organ i bukhålan, hvilkas vener äro grenar eller rättare 
rötter till vena cava m fenor, dödande lungemboh dock upptrader med nästan hka 
stor frekvens — laparotomierna tor cancer, gallvagsoperationerna — eller ej synner- 
ligen mycket lägre Irekvcns — appendicitoperationerna — efter ingrepp å bukorgan, 
livilkas vener helt tillhora vena-porta området, och vid hvilka ingrepp inga som 
hcKt \ener tillboiandc \ena (a\aM^tenHt ttåimedt '^må \enei i fiamre bnkvaggen 
Indeias ellei undcibmdj- Man kan haiaf med g.uiska ».tor sakeihot diaga ^lut- 
satsen, att tromber i operationsregionen som regel ej kunna vara källan till den 
o 1) tu r e r a n d e lu n gembo 1 m . 
