studier öfver obturerande lungemboli som postoperativ dödsorsak 
23 
(å en 22-åring och en 27-åring med akut appendicit och en 26-åring med ulcusperfora- 
tion). Bland de opererade på åldern mellan 30 och 45 år uppträder, enhgt hvad 
tabellen vidare lär, dödande lungemboli vida oftare, men företrädesvis utsatta för 
denna operationskompUkation äro först åldersklasserna öfver 45 år. xMöjhgen kan 
detta sakförhållande i någon mån bero därpå, att flera af de operationer, efter h vilka 
lungemboh uppträder, äro sådana, som komma till användning företrädesvis å medel- 
ålders eller äldre individer, såsom operationer för gallsten, myom, ovarialtumör m. fl. 
och än mera canceroperationerna. Men detta kan säkerligen ej enbart förklara det 
relativt sällsynta uppträdande af postoperativa lungembolidödsfall bland de yngre 
åldersklasserna, i synnerhet om man betänker, att de talrika operationerna för exem- 
pelvis bråck och än mer för appendicit utföras till mycket stor del å just individer 
under 30 års åldern. Helt säkert förhåller det sig så, att medelålders och äldre indi- 
vider äro af någon orsak mera predis[)onerade för postoperativ lungemboli än yngre. 
Som af ofvanstående tabell synes, minskas det absoluta antalet lungembolidöds- 
fall åter inom åldersklasserna öfver 55 och än mer öfver 60 år, hvilket uppenbarligen 
sammanhänger därmed, att äfven antalet utförda operationer inom dessa högre 
åldersklasser är lägre. Emellertid framgår det alls icke af ofvanstående tabell, 
hur det relativa antalet lungembohdödsfall bland de opererade öfver 55 och 60 år 
ställer sig i jämförelse med mortaliteten bland de närmast föregående åldersklasserna, 
ett spörsmål, som har ett visst intresse för frågan om lungemboliernas etiologi. 
För en operationsgrupp, nämligen appendicitoperationerna, torde det dock vara 
möjligt att åtminstone approximativt beräkna, hur stor risken för dödande lung- 
emboli är inom de ohka åldersklasserna. Uti litteraturkasuistiken finner man 36 
lungembohdödsfall efter appendicitoperation med uppgift om lefnadsåldern, h vilka 
uti nedanstående tabell (kolumn 1) äro fördelade på sina resp. åldersklasser; uti 
tabellens kolumn 2 äro på samma sätt införda den egna kasuistikens 13 appendicit- 
fall. Dessa 49 fall har man ingen som helst anledning anse från lefnadsålders- 
synpunkt vara på något sätt »valda» fall. Enligt den i det föregående gjorda ut- 
redningen är medelmortahteten uti lungeml)oh efter appendicitoperationer ung. '/a °. o 
och skulle alltså de ifrågavarande 49 lungembohdödsfallen motsvaras af ungefär 15,000 
appendicitfall (i tabellen 14,975 fall). Uti en tidigare uppsats ^ har undertecknad 
undersökt, hur 892 appendicitfall från Lunds och Malmö sjukhus fördela sig på de 
ohka åldersklasserna, och då det ej heller finnes någon som helst anledning för. 
moda, att detta Lund— Malmö-appendicitmaterial skulle förete något från det vanliga 
väsentligen afvikande med afseende på fallens lefnadsålder, så torde de vid denna 
undersökning erhållna talen kunna anses hafva en viss allmängiltighet och man 
alltså vara berättigad att använda dem för att uti ett livilket som helst appendicit- 
material beräkna det sannohka antalet appendicitfall inom hvarje åldersklass. Med 
de ur Lund - Malmö-kasuistiken erhållna talen som beräkningsgrund hafva sålunda 
siffrorna i nedanstående tabells kolumn 4 tillkommit. Sista kolumnen visar den 
' G. Petbén: Zur Frage der Häufigkeit der akuten Appendicitis. Beiträge zur klin. Chir,; 
bd_76; 1911. 
