Den nyss framhållna större lungembolirisken för feta, korpulenta patienter 
sammanhänger rimligtvis just därmed, att dessa individer i medelåldern och den 
högre åldern ofta hafva ett mindre godt kärlsystem. 
Lungembolidödsfallens patologiska anatomi. 
Af denna kasuistiks ö7 fall hafva de 51 blifvit obducerade, nämligen 41 af 
de postoperativa, 6 af de puerperala och 4 af de öf riga lungemboh fallen. För 
större delen af dessa obducerade fall finnas mer eller mindre fullständiga sektions- 
protokoll, hvilkas viktigaste data äro i starkt förkortad form medtagna i vidfogade 
sjukhihtorier medan för några af fallen finnas endast mycket kortfattade och ofull- 
ständiga anteckningar om sektionsfynden. Ehuru obduktionsiakttagelserna uti ifråga- 
varande fall knappast gifva några nya upplysningar beträffande lungembolins pato- 
logiska anatomi, så torde dock sektions fynden uti denna relativt stora serie på 51 
fall, för så vidt de angå lungembolierna själfva och än mera deras källa, vara för- 
tjänta af en kort sammanfattande framställning. 
Beträffande då först embolins och trombmassornas utsträckning i limgartererna 
hos dessa individer, som dött af lungemboli, finner man, att embolin med trombmassor 
uti flertalet af kasuistikens fall — nämligen uti 41 af de 51 obducerade fallen — helt 
eller till större delen fyllt själfva arteria pulmonahs' hufvudstam event. blott dess 
öfre del (17 fall) eller lämnat hufvudstammen fri men helt eller till större delen 
tilltäppt både högra och vänstra arteria pulmonahs (24 fall). Mer eller mindre full- 
ständig tihtäppning af arteria pulmonahs hufvudstam eller båda hufvudgrenar är 
sålunda det vanhga och reguliera sektionsfyndet vid död af obturerande lungemboli. 
Emellertid var vidare uti 4 af ifrågavarande faU (n:r 1, 5, 38, 40 och möjligen 
dessutom n:r 6) endast den ena lungarteren helt obturerad af embolin, medan hufvud- 
stammen och den andra lungarteren befunnes fria; af dessa patienter, som sålunda 
ej fingo mer än ena lungan plötsligt satt ur funktion, afledo dock de 2 (n:r 38 och 
40) nästan momentant efter blott några respirationstag. Vidare var uti 4 fall ej 
ens hela den ena lungarteren tilltäppt utan blott lobära artergrenar, nämhgen uti 
n:r 43 artergrenarna till h. lungans mellersta och nedre lober, uti n:r 42 till h. 
lungans nedre lob, i n:r 21 till h. o. v. lungans nedre lober och uti n:r 4 till v. 
lungans öfre lob. Beträffande alla dessa 4 fall är dock att märka, att pat. utom 
embolin haft samtidigt äfven annan affektion åt lungor eller pleura. nämligen pneu- 
iiioni ( n:r 4) eher pleurit (n:r 21 och 43) eller pleurit -f hämorragisk infarkt (n:r 42). 
Slutligen har uti I fall (n:r 15) den dödande embolin ej ens hunnit till lungarteren 
utan fastnat redan uti högra hjärthalfvan och där tilltäppt valvula tricuspidaUs' 
mynning. Embolus i hjärtat har f. ö. vid sektionen påträffats uti äfven 2 af de 
ofvannämnda fallen med embolier i båda lungartererna, nämligen uti n:r 37: en 
lång embolus ridande på valvula tricuspidalis och uti n:r 31: en embolus i högra 
hjärtförmaket. Vidare har uti några fall (n:r 21, 29, 37, 44) en del af de lossnade 
