32 
äfvea af de kasuistikens 14 fall, å hvilka bukoperationer utförts, vid hvilka inga 
som helst grenar till venae hypogastricae läderats, uiånga ~ ej mindre än de 10 
— befunnits hafva tromben likaledes i vena hypogastrica, sålunda uppkommen 
härstädes utan att i dessa fall direkt fortledd trombbildning från operationsregionen 
varit möjlig eller åtminstone sannolik. Särskildt kan det härvid förtjäna fram- 
hållas, att af de 6 appendicitfallen de o haft den primära tromben i vänstra vena 
hypogastrica, I fall i båda sidors venae iliacae men intet fall i bäckenvenerna på 
enbart höger sida, hvilket ganska tydhgt visar, att de tromber, som efter appendicit- 
operationer gifva upphof till dödande lungemboli, i allmänhet ej bildas genom fort- 
skridande trombbildning från de små läderade venerna i buksnittet öfver appendix. 
Vena spermatica, vena femoralis och vena saphena hafva uti endast enstaka 
af den egna kasuistikens fall konstaterats vara embolins källa. 
Den primära tromben har, som redan ofvan nämnts, i denna kasuistiks både 
postoperativa och puerperala fall vida oftare varit lokaliserad i vänstra än i högra 
sidans bäckeuvener. Detta är i full öfvereusstämmelse med det sedan rätt länge 
iakttagna och kända sakförhållandet, att postoperativa tromboser uppträda öfver- 
hufvud oftare på vänster än höger sida. Den numera allmänt godtagna och sanno- 
likt riktiga förklaringen härför har först framställts af Riedel \ som fäste uppmärk- 
samheten på de anatomiska förhållandena: dels den mera trubbiga vinkel, under 
hvilken den vänstra, jämförd med den högra vena iliaca communis inmynnar i 
vena cava, dels på det större tryck, för hvilket den vänstra vena iliaca är utsatt 
af de 3 densamma nästan vinkelrät korsande artererna: art. iliac. com. dx, art. sacral. 
med. och art. hypogastr. sin., än den högra vena iliaca, som korsas blott af art. 
hypogastr. dx. 
För att få ifrågavarande spörsmål om den dödande lungembolins källa efter 
bukoperationer fylligare belyst har jag ur den förut omnämnda litteraturkasuistiken 
sammanställt de obducerade, mera fullständigt beskrifna lungembolidödsfallen efter 
laparotomier, bråckoperationer eller ingrepp å blåsa, rectum eller perineum, i hvilka 
embolins utgångspunkt kunnat vid sektionen med säkerhet eller sannoHkhet konsta- 
teras: uti Ranzis* kasuistik 12 fall, uti Fbiedemanns ^ 12 fall,>ti Kleins ^ lika- 
ledes 12 fall, uti Mauclaiees ^ 8 fall, uti Kusters ^ 7 fall, uti Zurhelles ^ kasuistik 
4 fall m. fl., tiUsammans 113 fall. 
För att få bättre öfversikt öfver embolins källa och trombens uppkomstsätt 
uti ifrågavarande 113 fall, har det synts mig lämphgt att uppdela dem uti 3 grupper: 
Grupp 1 omfattande fallen, som laparotomiserats för ventrikelsjukdom, appendicit, ileus, 
umbilikalbråck m. m. eller fått proflaparotomi gjord, sålunda de laparotomifall, i hvilka inga andra 
vener tillhörande vena cava-området läderats än små sådana vid buksnittet i medellinjen eller 
Grupp II omfattande fallen, som opererats för inqvinalbråck eller kruralbråck eller fått ut- 
klin. Chir.; bd 66; 1902. ° ^ 
