mycket utbredda tromber i vena iliaca och vena femoralis och event. i deras grenar. 
Det förefaller då ganska naturligt, att vid dylika utbredda, obturerande, ej längre 
helt färska tromber, då cirkulationen i hela detta veuområde är betydligt störd och 
hämmad, risken, att en större tromb af blodströmmen lossas eller iösslites och 
slungas upp i lungarteren, är mindre än vid tidiga och föga utbredda, till kärl- 
väggen ännu dåligt adhererande och kanske venlumen ej helt obturerande tromber, 
som ännu ej gifva några kliniska lokalsyratom. Härmed öfverensstämmer också 
det erfarenhetsrönet, som säkerligen mången erfaren kliniker gjort, att symtom af 
en hten lungemboH eUer lindrig lunginfarkt ej så sällan uppträda hos opererade 
patienter, som senare — när tromben, som i tidigt stadium gifvit upphof till emboli, 
vunnit större utbredning — få tydliga och typiska symtom af trombos i endera 
benet. Sambandet mellan postoperativ lungemboli och postoperativ trombos i ett 
ben torde sålunda, Minislct sedt, kunna angifvas på följande sätt: små lungemholier 
föregå ibland uiipträdandet af en trombos i ett ben, men en klinisk tydlig trombos i ett 
ben föregår mycket sällan uppträdandet af en dödande lungemboli. 
Långt ofiare hafva dessa patienter, som efter operation aflida af lungemboli, 
redan förut under konvalescensen företett symtom af ett eller annat slag från 
lungorna själfva. Först och främst framgår det af sjukhistoriernas uppgifter om 
dels efterförloppen, dels sektionsfynden (färsk lunginfarkt), att patienten uti ej 
mindre än 12 af dessa 45 fall (n:r 3, 16, 21, 22, 26, 28, 33, 34, 36, 41, 42, 43 — 
och n:r 49 bland de puerperala fallen, liksom n:r 57 bland de oopererade —) några 
dygn före eller oftare 1 ä 2 veckor före den dödande lungembohn med säkerhet 
eller hög gra<l af sannolikhet haft en större eller mindre lungemboh, som han den 
gången stått öfver. Dessa ej dödande lungemboher hafva i alla 12 fallen uppträdt 
på 5:te till j4:de dygnet efter operationen. Vidare finner man, att 6 (n:r 2, 4, 5, 
30, 31, 38) af ifrågavarande patienter — och likaså n:r 51 bland de puerperala 
fallen — un<ler konvalescensen företett symtom af eller vid sektiuen fått kon- 
staterad antingen pneumoni eller pleurit. För ytterligare 5 patienter angifves, att 
de under tiden niellan operationen och den dödande embolin någon gång känt 
»håll i bröstet» eller haft hosta; sannolikt har för något af dessa fall en mindre 
embolus vaiit orsaken till des'^a lungsymtom. Uti de återstående 22 fallen slutligen 
har patienten enligt journalanteckningarna däremot ej efter operationen företett 
några som helst symtom från lungorna, förrän den dödande lungembolin kommit. 
Enligt denna kasuistik förete sålunda ung. hälften af lungemboli dödsfall en ej förut 
under konvalescensen några symtom från lungorna, medan ung. hälften hafva sådana 
oftast beroende på emboli eller infarkt. Dessa patienter, som under konvalescensen 
få symtom af lindrigare eller svårare lungemboli, som de stå öfver, böra följakt 
hgen behandlas med största försiktighet, då de ej sällan senare inom närmaste 
dygnen eller veckorna få ny, event. dödande lungemboli. 
Så några ord om de patienter, som afiidit af lungemboli senare än 2 veckor 
efter operationen. Vid närmare granskning af dessa 11 fall, finner man att de 8 
— bland dem alla de 6, som adidit senare än 3 veckor efter operation — redan 
