stämdt af Kuster ^ som meddelar att af 51 postoperativa trombos- eller embolifall 
å Breshms gyuekologiska klinik 1905—1910 endast 3 full företett »Michaelis sym- 
tom» tydligt uttaladt. Junge ^ frånkänner likaså »Michaelis symtom» betydelse som 
förebud till puerperal trombos. Äfveii Busse ^ fiamhåller. att embolierna uppträda oftast 
hos patienter med feberfritt förlopp. Och uti Zvveipels * gyuekologiska material åren 
1892—1910 med dess 21 lungembohdödsfall visade de 11 fallen ett afebrilt efterförlopp. 
Vi skola nu tillse, hur kroppstemperaturen förhållit sig efter operationerna uti 
den egna kasuistikens lungembolifall, sålunda granska temperaturkurvorna jämte 
sjukhistoriernas uppgifter om orsakerna till event. temperaturstegringar. Äfven be- 
träffande denna punkt erbjuda uppenbarligen de »rena» operationsfallen i kasui- 
stiken det största intresset. Om vi sålunda först — frånseende de 3 fall, som 
aflidit inom de första dygnen — granska de återstående 28 »rena» fallens temperatur 
efter o{)eratiouerna, så befinnas 17 af dessa patienter ha liaft en i stort sedt hvad 
jag skulle vilja kalla normal temperaturkurva, d. v. s. eventuellt med temperatur- 
stegring under de första dygnen, så som vi äfven annars ofta äro vana att se efter 
aseptiska operationer, och sedan ett afebrilt förlopp ända tills antingen den dödande 
eller i en del fall en dessförinnan uppträdande mindre lungemboli kommit. Närmare 
angifvet har temperaturen före lungembolis uppträdande för 5 af dessa patienter 
(n:r 11, 29, 32, 41, 45) aldrig varit öfver 37^8; i 6 af fallen (n:r 12, 27, 33, 34, 
37, 39) hade patienten under 1 ä 2 dagar en temperatur på 38" eller något där- 
öfver, och i de 6 återstående fallen (n:r 8, 13, 26, 28, 35, 40) under 2 ä 3 dygn 
efter operationen öfver 38" med i något fall en enstaka kvällstemperatur på t. o. m. 
39", men sedan i dessa fall under det fortsatta förloppet normal temperatur. Uti 
ytterligare 4 af ifrågavarande 28 fall har förlop|)et under de första dygnen, första 
veckan eller första 1 '/s veckan varit alldeles eller så godt som alldeles reaktions- 
fritt, men därefter temperaturstegring inträdt, beroende på tillstötande komplika- 
tion i form af pneumoni eller pleurit (n:r 36, 38, 43) eller beroende på tillfällig 
stagnation af gallsekret efter aflägsnande af dränagen (n:r 7). Uti 7 fall slutligen 
har pat. efter operationen haft mera temperatur, än vi äro vana att se efter de 
aseptiska ingreppen, sålunda kring 38" eller mellan 38" och 39" under flera dygn, 
1 veckas tid eller än längre, ev. ända till lungembolins inträde. I 2 af äfven dessa 
fall har emellertid åtminstone temperaturstegringen senare säkerligen berott på 
pneumoni eller pleurit (n:r 2, 30); för de återstående 5 fallen (n:r I, 3, 14, 25, 44) 
är däremot orsaken till det febrila efterförloppet oklar, då lungkomphkation ej på- 
visats och sårläkningen i dessa fall både kliniskt att döma och vid sektion i de 
obducerade fallen varit aseptisk. 
^ Kuster: Es giebt kein prämonitorisches Puls- oder Temperatnrwyinptoiu der ThioniboHe un<l 
Embolie. Zeitschr. f. Gebnrtsh. u. Gynäkol.; bd 69; 1911 samt: Ist nun die Existetiz eines prämonitoii- 
schen Temperatareymptoma bei Thrombose und Embolie ervviesen? Zentralhl. f. Gynäk,; 1912, 8. 70i. 
^ Junge: Ueber Thrombose und Embolie im Wochenljett. Arch. f. Gynäkol.; bd 96; 1912. 
f. Gynäk.; 1911; s. 799. 
* ZwEiFEU: Bericbt iiber die wichtigsten gynäkologiachen Operationen etc. Archiv. f. Gynäk.- 
