sömnetr (n;r 5, 16, 17). I några fall har lungemboliii visserligen inträdt uppstignings- 
dagen (ii:r 16 [2:dra attacken], 35, 36 och 49) eller dagen efter uppstigningsdagen 
(n:r 8, 22, 34, 52), sålunda då pat. sannolikt börjat röra sig mera än under sängläget. 
Då emellertid flertalet lungemboHdödsfall inträffa 5 ä 14 dygn efter operationen, är 
det a priori klart, att i en större serie olyckan för några fall skall inträffa upp- 
stigningsdagen eller dagen efter. Om uppstigningen i dessa fall spelat någon 
verklig roll för lungembolins inträde, finner jag under sådana förhAllauden ej 
möjligt afgöra. 1 en del af fallen åter har lungemboiin uppträdt i omedelhart sara- 
band med någon kroppsansträngning eller just under det pat. förflyttats eller varit 
föremål för någon behandling efler skötsel Så uppträdde lungemboiin i 2 fall 
(n:r 16, 26), under det pat. låg på bäckenet, i 1 fafl (n:r 49), under det hon satt 
på klosetten, och i n:r 57, så fort hon åter kommit i säng efter att ha användt 
densamma; vidare i 3 fall (n:r 1, 7, 27) under det pat. flyttades vid ombäddning 
från eller till sängen och i n:r 30 efter uppflyttning på ett omläggningsbord under 
pågående undersökning af lungorna i sittande ställning; vidare i n:r 18 midt under 
en smärtsam omläggning och i n:r 53 under en pleuratappning ; i fall 47, då pat. 
för hemresa blifvit nedförd i droska. I dessa nu nämnda 11 faflen — uH sålunda 
20 Vo aj ifrågavarande JaU — hafva rimligtvis nu nämnda yttre orsaker af olika art 
varit den omedelhart framkallande orsaken till lungemboiin, förmodligen oftast på det 
sättet, att trombens lossande närmast förorsakats af muskelkoutraktioner i samband 
med krystningar på klosett eller bäcken, förflyttningen, den smärtsamma omlägg- 
Så till sist blott några ord om den dödligt förlöpande lungemboHns kliniska 
symtombild, då den numera är redan allmänt känd. En större obturerande lung- 
emboli gifver en symtombild, som i flertalet fall är mycket karakteristisk, och som 
redan första gången, som man är i tillfälle att få se den, djupt inpräglar sig i ens 
minne. Som en oftast oförutsedd katastrof utan några som helst åtminstone omedelbara 
förebud, kommer denna ödesdigra postoperativa komplikation, då patienten vanligen 
redan anses utom all fara och själf känner sig på god bättringsväg. I fall, som 
förete den typiska bilden, kollaberar patienten alldeles plötsligt med våldsam and- 
nöd och höggradigt besvärad, ibland ytlig, påskyndad respiration, liten oregelbunden, 
event. knappt kännbar puls, bhr blek eller blek-cyanotisk, kaflsvettas, känner svår 
oro och vånda, ibland ohygglig ångest och beklämning, som äfven tydligt afspeglar 
sig i ansiktsuttrycket, klagar öfver smärtor i bröstet eller hjärttrakten eller svår 
tyngdkänsla öfver bröstet eller kväfningskänsla, har ej sällan en bestämd förkänsla 
af den omedelbart förestående döden, blir ibland medvetslös eller känner yrsel eller 
har svimningskänsla men är oftare — och det gör situationen än mer upprörande — 
fullt klar och redig nästan ända tifl dödsögonblicket. För somhga af dessa lung- 
einbolipatienter inträder döden nästan omedelbart efler efter en kort stund, medan 
andra få ligga nog så länge med nyssbeskrifna symtom uti ett plågsamt, synnerligen 
ömkansvärdt tillstånd, innan döden inträder. Om man uti ifrågavarande kasui- 
stik sammanställer sjukhistorieruas uppgifter uti de 57 fallen om tiden, som för- 
