55 
som helst hållpunker för förekomsten af trombos och kan följaktUgen då heller 
icke skydda den opererade för emboli i den mån, som det annars skulle vara 
möjhgt genom att låta honom hålla sig stilla och i ro. En del af ifrågavarande fall 
förete emellertid under tiden efter operationen symtom af olika art, som bestämdt 
antyda eller böra väcka åtminstone misstanke om latent trombos, isynnerhet när de 
uppträda efter laparotomier hos medelålders eller äldre individer, än mera om 
dessa äro korpulenta eller hafva dåligt kärlsystem. Så är först och främst före- 
komsten af trombos gifvetvis klar, om den opererade får tydliga symtom af äfven 
en blott obetydlig lunginfarkt eller liten lungemboli. Men äfven i flertalet fall, 
där en laparotomipatient under efterförloppet får mera oklara lungsymtom: häftigt 
isättande, f. ö. fort öfvergående smärtor eller *båll» i bröstet utan blodigt expektorat, 
har man enligt min mening anledning förmoda lungemboli vara orsaken (sid. 7—8) 
och sålunda äfven i dessa fall anledning att vara rädd för latent trombos. Vidare 
bör man åtminstone misstänka trombos i de laparotomifall, som under konvalescen- 
sen förete en febril eller subfebril temperatur utan upptäckbar orsak eller som 
hafva likaledes utan upptäckbar oisak en afsevärdt stegrad pulsfrekvens eller mycket 
»labil» puls. Sluthgen kan man måhända, som Bull ' framhåller, ha anledning 
tänka på latent trombos också i sådana fall, där patienten efter operationen utan 
särskild orsak ligger oförklarligt länge med nedsatt allmäntillstånd, matt, blek och 
olustig, utan aptit och med dåhg sömn, kort och godt utan att på vanligt sätt 
snart hämta sig och komma i god konvalescens. 
I alla fall, där man af någon af de nu nämnda symtomen har anledning, 
äfven blott den minsta anledning att misstänka förekomsten af trombos hos 
en opererad patient, är det otvifvelaktigt riktigast att i profylaktiskt syfte anbefalla 
honom fullständig stillhet och ro. 
Trendelenburgs operation vid lungemboli. 
Som bekant framkom Tkendelenburg ^ stödd på likförsök och lyckade djur- 
experiment, år 1908 med sitt djärfva förslag att vid obturerande lungemboli direkt 
operativt ingripa å lungarteren. Den af honom för detta ingrepp utarbetade opera- 
tionstekniken är i hufvudsak följande: hjärtat frilägges genom en 8 å 10 cm. lång 
lambå under v. första refbenet med sternal stjälk och resektion på 2:dra och 3:dje 
ref benen ; pericardiet öppnas i höjd med 3:dje refbenet; arteria pulmonalis och 
aorta framdragas och kunna vid behof under operationen provisoriskt komprimeras 
medelst en gumn)islang, som med tillhjälp af en särskild sond föres genom sinus 
pericardii ; pulmonalarteren incideras och med en böjd polyptång aflägsnas förefint- 
liga emboiier ur hufvudstammen och, om nödigt, ur dess båda huf vudgrenar ; med 
1 Bull: 1. c; s. 18. 
* Trendklenbueg : Zur Operation der Embolie der Lungeuarterien. Zentralbl. f. Chir.; 
1908, 8. 92. 
