Några iakttagelser af lokala flyktiga ödem 
direkt utlöser anaphylaxien, utan att först en icke längre artspecifik jodägghvite- 
förbindelse uppkommer inom organismen, som så verkar anaphylaktiserande. 
Men äfven om det nu skulle kunna påvisas, att i dylika fall af Quinckes 
ödem som de här ifrågavarande en anaphylaxi föreligger, återstår att förklara, på 
hvad sätt den specifika »anapbylaktiska reaktionskroppen* uppstått. Antingen ha 
vi att antaga denna kongenitalt prseformerad eller också att den i analogi med de 
experimentella anaphylaxierna bildats vid ett föregående införande af antigenet i 
kroppen. Det förra antagandet förefaller mig något äfventyrligt — man tänke sig 
blott en dyhk pr^formerad mot acetylsahcylsyra afstämd antikropp — och för det 
senare sakna vi åtminstone i mina två första fall alla hållpunkter, då patienterna 
icke veterligen förut intagit någon acetylsahcylsyra, ehuru man naturligtvis icke kan 
förneka möjligheten att så ändå varit fallet. Men i båda händelserna tvingas vi 
dock, ätt för förståendet af det anaphylaktiska giftets uppkomst i sista hand antaga 
vissa individuella egeudomligheter hos organismen, som antingen betinga närvaron 
af en anaphylaktisk reaktionskropp eller möjliggöra bildandet af denna, då det ju 
alldeles säkert är endast ett ganska htet fåtal individer, hos h vilka äfven ett itereradt 
intagande af här ifrågavarande ämne förorsakar ödem. Det är sant, att vi för 
tydandet af dettas uppkomst under de gifna förutsättningame kunna hänvisa till 
verkan af ett biologiskt påvisbart gift och sålunda inrangera fallen i Cassirebs 
första grupp. Men frågan är om vi härigenom kommit den patolog, processens 
egentliga väsen så mycket närmare. Vi behöfva i så fall icke med nödvändighet 
postulera någon stegrad känshghet hos nervsystemet — ingenting hindrar dock att 
en sådan dessutom kan vara förhanden men i stället för detta i visst afseende 
bestämda moment få vi för förstående af giftets uppkomst repellera till ett kon- 
stitutionellt fullständigt obekant X. Vi få med andra ord tämlig klarhet i meka- 
nismen vid giftets bildning, men den egentliga hufvudfrågan från klinisk synpunkt, 
hvarför denna mekanism endast i vissa fall träder i verksamhet, står olöst kvar. 
Äfven denna begränsade kunskap har gifvetvis alltid sitt vetenskapliga värde, 
och de påbörjade undersökningarnes utsträckning till ohka former af ideosynkrasier 
måste också anses synnerligen önskvärd. Själf har jag emellertid icke för när- 
varande varit i tillfälle härtill ifråga om någon af mina patienter. 
Ideosynkrasien i fall 3 förefaller i så hänseende egendomlig, som den icke synes 
gälla någon viss bestämd substans, utan ödemets uppträdande ju iakttagits efter 
sinsemellan tämligen olikartade födoämnen. Gemensamt för dem alla är ju visser- 
Hgen, att de innehålla vegetabilisk ägghvita, men denna kan väl knappast anses 
vidare enhetlig i de ifrågavarande födoämnena, och härtill kommer att för vissa af 
dessa rätter de däri ingående ingredienserna ensamma eller i andra kombmationer 
ej medföra ödem, Så t. ex. får pat. ju regelbundet ödem efter pannkaka, under 
det att detta icke bUr händelsen vare sig efter mjölk, ägg eller hvetemjöl i andra 
anrättningar I fråga om andra former af ideosynkrasi (gastro-intestinala symtom) 
föreligga emellertid hknande paradoxa iakttagelser. Rapin • meddelar flera sådana. 
' Kapin Des an ionenroses farailiales; Revue mé.licaU^ <lt' la Suiwse n.mande. Bd 27, 19«>7, 
