10 
Kj. Otto af Klercker 
Vissa fina grönsaker (Chaerophyllum sativum) verkade t. ex hos en person som gift, 
när de förtärde^ i soppa, men förhöllo sig alldeles indifferenta i omelett eller på 
annat sätt tillagade ; en annan person blef sjuk, så snart han åt skinka och ägg till- 
sammans eller nära efter hvarandra, hvardera för sig hade ingen menlig verkan; 
andra personer kunde inte tåla kaffe och mjölk tillhopa men väl hvar för sig. Det 
är tydligt, att här föreligga ganska invecklade förhållanden, och tvifvelaktigt är väl 
också, om vi alltid ha med identiska företeelser att göra. Man får naturligtvis 
alltid också räkna med möjligheten af fehakttagelser, så att sålunda ideosynkrasien 
i själfva verket kanske gällt någon skenbart obetydhg och af vederbörande själfva 
ej beaktad tillsats, som varit gemensam för de olika, giftigt verkande anrättningarne. 
Utan en längre tids noggrann observation under beaktande af alla möjhga omstän- 
digheter, är det knappast möjligt att komma till en riktig uppfattning härvidlag. 
Äro vi, som i fall 3 uteslutande hänvisade till iakttagelser, gjorda af omgifningen, 
få vi nog vara rätt försiktiga med en alltför detaljerad tolkning. För egen del 
anser jag därför också icke säkert utredt, hvad ideosynkrasien i detta fall egentligen 
gällde och blott så mycket med säkerhet fastställdt, att ett otvetydigt samband med 
födan här förefunnits. 
I fallen 1 och 2, ha vi visserligen en alldeles bestämd substans att hålla oss 
till, men då sammanträffandet här endast vid ett enda tillfälle iakttagits, kunna vi 
naturligtvis strängt taget icke vara alldeles säkra på att en verklig ideosynkrasi 
förehgger. Att i kontrollsyfte göra försök med förnyade intagningar af medlet 
måste emellertid just med tanke på möjligheten af anaphylaktiska processer enligt 
mitt förmenande anses otillåtet. Man kan ju aldrig på förhand beräkna häftigheten 
af en anaphylaktisk choc och af erfarenheterna från fall af spontana Quinckes 
ödem veta vi, att det ingalunda alltid stannar vid ett mer eller mindre höggradigt 
ödem i huden, äfven slemhinnorna kunna bli säte härför, och framför allt utgör larynx- 
ödemet ett alltid fruktadt och ingalunda ovanligt delsymtom. Vi ha redan i littera- 
turen antecknade åtskiHiga fall af Quinckes ödem, där död inträdt i följd af ett 
tillstötande larynxödem ^ 
Att det i acetylsalicy Isy re- fallen blott skulle vara fråga om ett rent tillfälligt 
sammanträffande, kan väl anses uteslutet, däremot anser jag i dessa fall den möj- 
ligheten böra tagas i öfvervägande, huruvida icke utlösningen kunde ha skett in- 
direkt på psykisk väg. 
Normalt står ju det vasomotoriska nervsystemet i intimt samband med psy- 
kiska moment och under patologiska förhållanden kan detta visa sig i stegrad grad. 
Nu har man emellertid velat sätta ifråga, huruvida ödemen verkligen äro att 
uppfatta som vasomotoriska fenomen. Det skulle i så fall vara fråga om en an- 
tingen genom retning af diktatorerna eller förlamning af konstriktorerna åstad- 
kommen höggradig hyperämi, som i sin ordning genom ökad lymfbildning föran- 
ledde ödembildning. Häremot har emellertid anmärkts, att det för det första är 
af dittills meddelade dylika dödafall gjorts. 
