Några iakttagelser af lokala flyktiga ödem 
när hon blir mycket orolig öfver något, fingret blir 
ligt. 
Det kan väl knappast råda något tvifvel om, att det inte här var den upp- 
dykande föreställningen om en likförgiftning och ångesten härför som utlöste kärl- 
krampen i fingret och att således den vasomotoriska rul)bningen här hade ett 
psykogent ursprung. 
Ett på sätt och vis ännu intressantare exempel, emedan det här handlar om ett 
flyktigt ödem, erbjuder modern till fall 1. Något öfver '/2 år efter det katastrofen 
med ansiktsödemet hos hennes barn inträffat, kom hon en dag hem till mig, tämligen 
orolig öfver att hennes läppar svullnat. De företedde ocknå ett tydligt ehuru lindrigt 
ödem. Hon berättade därvid, att hon dagen förut deltagit i en allmän fest, och där- 
under varit tvungen att dricka ur glas, som äfven begagnats af andra personer och att 
hon varit mycket ängslig häröfver, då hon hört, att »smitta» på detta vis kunde ådragas. 
Då hon kom hem på kvällen märkte hou också till sin förskräckelse, att läpparna börjat 
svullna, och hon ville nu få afgjordt, om hon verkligen ådragit sig smitta. Jag lugnade 
henne med, att detta var alldeles uteslutet, och att det hela var en helt oskyldig 
åkomma. Hon blef synbart lättad, och redan följande dag var svullnaden försvunnen. 
Abstraherade man i dessa båda fall alldeles från de psykiska förhållandena, 
skulle man kanske lätt kunnat i första fallet tänka på en ren mekanisk retning af 
ringen som utlösande moment och i det senare fallet på något sorts lokalt irrita. 
ment på läpparne, under det att en psykisk analys gör det tämligen klart, att det 
varit de starkt olustbetonade förestäUningame om likförgiftning resp. smitta som 
utlöst reaktionerna. Med erfarenheten från dessa båda fall frågar man sig gifvetvis, 
om möjhgen någon liknande psykisk utlösning kan ha varit verksam i de båda 
första ödemfallen efter acetylsalicylsyra. I fall 2 kunde jag, då jag några timmar 
efter katastrofens inträifande hade tillfälle undersöka patienten, konstatera en hög- 
gradig ängslan öfver den eventuella utgången af den förgiftning, han var öfver- 
tygad om, att han ådragit sig. Frågan är nu blott, uppstod denna ångestföreställ, 
ning först sedan han själf märkt svullnaden. Man kan härvidlag endast hänvisa 
på vissa möjligheter. 
Det gäller sålunda här en ung frisk person, Bom påstår sig aldrig förut ha varit 
som ff ol ™» ek "r farliga gifter, och .märtrtillande medel äro alldeles särAildt 
!t"ka giffer Tänk om hanSätt ett för .tarkt gift i sig? Och .4 börjar han känna 
rfter. om han kan märka nägra egendomliga verkningar. '^yfr^^^^^^^^tL^uZ 
för ögonen oih eå ha vi ängestförestäUningen där, redan fran början mr.ktad ä ett 
viset MU Han tar fast i en spegel och kan nu tydligt följa svullnadens ntveckhng, 
allt under det att ängesten ökar allt mer och mer i intensitet. 
Gå Ti så till mitt första fall. måste vi, om det här varit fråga om en psykisk 
utlösniiiK val närmast tanka oss en förgiftningsföreställning, framkallad genom 
moderns oro härför. Det psykiska tillstånd, livari hon befann sig vid mm ankomat 
