Dermoidcystor i orbita höra till de mera sällan förekommande tumörbildningarna 
därstädes. Vad som emellertid för mig varit ett ytterligare skäl att publicera ett 
dylikt fall, som jag haft under behandling, är dels eystans osedvanligt djupa läge 
i orbitan, och dels dess rapida tillväxt. 
Fallet i fråga gäller en 5-årig flicka, Ester J., som besökte mig första gången 
den 24 Aug. 1907. Föräldrarna hade under sista tiden förmärkt en olikhet å båda 
ögonen, i det de tyckte att hennes högra öga blivit något större än det vänstra. 
Detta tillstånd hade, enligt vad de med bestämdhet ansågo sig kunna uppgiva, icke 
förefunnits längre tid än högst ett par veckor. 
Vid undersökningen befanns å högra ögat en exoftalmus i riktning rakt fram, 
utgörande 2 mm. För övrigt var å ögat intet att anmärka; vid palpation kunde 
intet konstateras; ingen abnorm injektion; ingen rörelsedefekt; brytande medierna 
fullständigt klara; ögonbottnen normal. Synförmågan god, så vitt undersökningarna 
kunde giva vid handen. Pat. i övriga avseenden fullt frisk och normalt utvecklad. 
Det andra ögat utan anmärkning. 
Att en nybildning i orbita förelåg ansåg jag vara säkert, men var det mig 
omöjhgt att närmare kunna lokalisera densamma eller bestämma dess art. Jag 
ställde en operation i utsikt och anmodade föräldrarne att återkomma med barnet 
i och för sjukhusvård. 
Den 6 Okt. infunno de sig åter, och hade då den kliniska bilden förändrats. 
Ögat visade nämligen tydlig perikornealinjektion; korneale[)itelet var något nedanför 
hornhinnans centrum matt och delvis avlossat ; detta beroende därpå att en så hög- 
gradig exoftalmus då var förhanden, att pat. icke längre kunde sluta ögonlocken 
över bulben, utan även vid starkaste fcirsök därtill låg ifrågavarande kornealparti 
blottat. Graden av exoftalmus hade nått en utveckling av 9 mm., alltså 7 mm. 
ökning efter endast ungefär 6 veckors förlopp; därjämte var bulben dislocerad 
nära 3 mm. nedåt och något litet inåt. Dess rörlighet var emeUertid i alla rikt- 
ningar fortfarande normal. Vid palpation under övre orbitalranden förmärktes en 
otydhg, hård resistens djupt in i orbitan. Bulben lät sig ^'j alls redie.sseras in i 
orbitan. Oftalmoskopiskt visade papillen eji lätt venös hyp. r.-.mi. i.u n u^^onb^ttnen 
var för övrigt normal. Synförmågan var naturhgtvis något nedsati i-a gnmd av de 
nämnda oregelbundenhetema å corneas yta. 
