Förord. 
Med petrografisk faciesskillnad följer i regel också en paleontologisk. Hkiffer- 
bildniiigar och kalksteusbildningar visa därför, äfven då de äro af samma ålder, i 
faunistiskt hänseende stora ohkheter. Det är just häri orsaken ligger till den säregna 
beskaffenheten hos Skånes ordovicium. Ändamålet med föreliggande afhandling är att 
lämna en så fullständig och noggrann öfversikt som möjligt öfver stratigrafiska och 
paleontologiska data rörande den i hufvudsak af skiffrar bildade skånska lagerserie, som 
på grund af sin lethaea fått namnet Undre dicellograptnsskiffer (Törnquist 1889). 
Dennas viktigaste djurgrupp, graptoliterna, ha lämnat ett rikligt material, som tilllåtit 
en detaljerad beskrifning. För en rätt bild af den ifrågavarande lagerseriens fauna, 
en bild ägnad att lämna tillräckliga hållpunkter för en jämförelse med andra bild- 
ningar, ekvivalenta, men af annan faeies, är det emellertid af stor vikt, att vederbörlig 
uppmärksamhet äfven kommer öfriga sparsamt eller t. o. m, sällsynt förekommande 
element af faunan till del. Jag har därför låtit mig angeläget vara, att i art- 
beskrifningen medtaga så mycket som möjligt äfven af sådana djurgrupper, som 
äro så att säga mera främmande för skifferfaunan och som därför här endast 
träffats i ett fåtal exemplar, ofta nog skäligen fragmentariska eller deformerade vid 
sammanpressningen i skiffern. I fråga om vissa djurgrupper, så t. ex. trilobiterna, 
har dock i viss mån en utjämning af dessa olägenheter kunnat ske därigenom, att 
jag inom undersökningens ram kunnat indraga jämtländska bildningar, som såväl 
petrografiskt som faunistiskt visa blandad facies. 
Vid mina arbeten i fältet, hvilka med längre och kortare uppehåll pågått sedan år 
1907, har jag ofta funnit viUiga medhjälpare bland medlemmarna af Lunds Geo- 
logiska Fältklubb; särskildt vill jag här nämna Rektor O. Bobeok i Eslöf och Fil. 
