10 
Assar Hadding 
(1907) sammanfattade under benämningen Undre dicellograptusskiffer. Det är ej 
länge sedan dessa bildningar voro kända uteslutande från Fågelsång, där de äro 
synnerligen väl utvecklade ocli lätt tillgängliga. Till en början koncentrerades där- 
för mina undersökningar på därvaraude lokaler. Olins undersökningar vid Röstånga ^ 
ådagalade emellertid tillvaron af hithörande skiffrar äfven å denna plats. Trots 
den storartade utvecklingen af den vid Fågelsång uppträdande undre dicellograptus- 
skiffern, är dock livarken hängandet eller liggandet där synligt, och föga utsikt före- 
finnes att genom gräfning åtkomma någondera. Vid Röstånga syntes förhållandena 
i någon mån gynnsammare, i det att åtminstone liggandet där kunde förmodas vara 
relativt lätt åtkomligt. Såsom jag längre fram skall visa, gäckades ej dessa för- 
hoppningar. Genom planmässigt utförda gräfningar lyckades jag nämligen vid 
Röstånga blotta en fullständig lagerserie med angränsande såväl äldre lager (geminus- 
skiffer) som yngre (chasmops-regionen tillhöriga). Då Olin i Röstångaskiffern 
förutom den vanliga graptolitfaunan äfven påträffat trilobiter, lät jag mig naturligt- 
vis särskildt angeläget vara att så noggrannt som njöjligt undersöka äfven dessa 
lagers fauna. 
Det fanns dock ännu en tredje trakt, hvars undersökning kunde vara af vikt 
för vinnandet af det föresätta målet. I Jämtland träffas nämligen en under namn 
af ogygiaskiffer sedan länge känd lagerserie, bildad af skiffrar med däri inlagrade 
kalkstenar, hvilka, jämte mera sparsamma och i regel dåligt bevarade graptoliter 
tillhörande undre dicellograptusskifferns fauna, äfven föra en ganska rik trilobit 
fauna. SistHdne sommar ägnade jag därför ett par månader åt de nämnda Jämt- 
landslagren. Gående ut från den åsikten, att en noggrann undersökning på ett 
ställe där såväl liggandet som hängandet var tillgängligt, och där således med säkerhet 
alla hithörande lager voro förhanden, måste bH till större nytta, än ett flyktigt studium 
af ett större antal lokaler, kom jag att inskränka mitt arbete i Jämtland väsentligen 
till en undersökning af Andersöns silurlager. För de därvid vunna resultaten har 
jag förut å annat ställe redogjort*, hvarvid dock dessa bildningars paleontologi 
endast i största korthet berördes. 
I det följande skall jag först redogöra för stratigrafien inom de skilda oin- 
rådena. Fågelsång, Röstånga och Andersön, hvar för sig i nu nämnd ordning. Åt 
den paleontologiska utredningen skall ägnas ett därpå följande kapitel 
> Olin 19()6, pag. 21 o. f. 
» Hadding 1912. 
