40 
rand, hvarvid gärna deras gränslinjer sammanflyta så att längsgående sicksack- 
formiga linjer uppstå. 
Glossograpttis Hincksi Hopk. förekommer ganska rikligt i undre lagren å lokal 
E 15, vid F^ågelsång, i den efter samma art benämnda zonen. 
Glossograptus scanicus n. sp. 
Tafl. II, fig. 8 och 9. 
Polypariet når en längd af högst 10 mm och en bredd af omkring 2 mm 
Thecorna, af hvilka det går 15—20 på en längd af 10 mm, bilda ungefär 30 " vin- 
kel med polypariets längdriktning. M^mningsrandeu är konkav och delvis nära nog 
horisontell. Mynningstaggarna äro långa, nästan trådformiga, men med relativt 
kraftig proximaldel. 
Arten förekommer vid Fågelsång å lokal E 15, dels i zonen med Glossogr. Hincksi, 
dels tillsammans med Biplograptus Limiarssoni Tullb. i zonen med Climacograptus 
putillus Hall. Vid Eöstånga är den funnen under sistnämnda zon. Äfven å An- 
derson ha, i understa delen af ogygiocarisskiffern, anträffats ett i)ar tyvärr dåligt 
bevarade exemplar af denna art. 
Oryptograptus lanceolatus n. sp. 
Tafl. II, fig. 10-12. 
Polypariet kan vara af ganska växlande storlek, men öfverskrider sällan 30 mm 
i längd och 2,5 mm i bredd. Thecorna, 10—11 på en längd af 10 mm, äro åt- 
minstone i polypariets proximala del riktade nedåt. Å några exemplar (jfr fig. 10 
a och b å tafl. II) synes detta vara fallet med samtliga thecor ', och man har nästan 
svårt att tänka sig, att detta utseende skulle ha kunnat uppkomma enbart genom 
sammanpressningen, om thecorna verkligen från början varit uppåtriktade. Emellertid 
visa andra exemplar tydhgt nog thecorna i denna sistnämnda ställning. Siculan 
synes vara lång med sina båda sidor utdragna i ett par korta taggar. Då endast 
pressade exemplar af arten föreligga, kan dess byggnad ej beskrifvas. Arten är 
emellertid alltid lätt igenkänhg på sin tydliga virgula och framför allt på den ända 
till 25 mm långa, relativt breda, lancettlika distala förlängningen (neman), hvilken 
alltid visar en tydlig vikning längs midten. 
Arten förekommer såväl vid Röstånga som vid Fågelsång, dels i undre delen af 
zonen med Climacograplus putillus Hall, dels i zonen med Glossonraptus Hincksi Hofk. 
Oryptograptus tricornis Carr. 
Tafl. II, fig. 13 och 1-t. 
1859. Biplograptus tricornis, Oarruthers, pag. 25. 
1880. Cryptograptus tricornis, Lapworth, pag. 171, pl. V, fig. 27 a— e. 
XSm. Cryptograptus tricornis, Ruedemann, pag. 443, pl. XX VIII, fig. 1—4. 
1908. Cryptograptus tricornis, Elles & Wood, pag. 296, pl. XXXII, fig. 12 a— d. 
' Jfr äfven äldre teckningar af Cryptograptus-^rter t. ex. hos Hall 1859. 
