Assar Hadding 
Den af Elles & Wood (1907) beskrifna formen är i så måtto olik den svenska 
som den synes sakna den längsgående midtfåran eller åtminstone ha denna mindre 
markerad, hvarjämte den visar tydlig skillnad mellan obvers och revers aspekt 
äfven i polypariets distala del, hvilket däremot knappast kan sägas vara fallet med 
den svenska formen. För öfrigt öfverensstämmer den engelska formen, efter afbild- 
ningar att döma (jfr särskildt Elles & Wood, tafl. 31, fig. 15 a och b), med den 
svenska formen så väl, att det ej kan bli tal om att uppfatta dem som skilda arter. 
Enär de två ofvan beskrifna arterna, Diplogr. teretiusculus och D. perexcavatus, 
förekomma i samma eller närliggande lager och därtill under vissa omständigheter 
kunna komma att få ett hvarandra liknande utseende, ha de ofta förväxlats. De af- 
bildningar Tullberg (1882: 1) lämnat af D. teretiusculus synas mig vara något ideali- 
serade och föga lämpade för artens fixering, så t. ex. förefaller det som skulle 
hans fig. 2 snarare föreställa en D. perexcavatus än en I), teretiusculus, åtminstone 
efter den omfattnmg, man på senare tid kommit att gifva åt arterna i fråga. 
Diplograptus Törnquisti n. sp. 
Tafl. II, fig. 25 och 26 samt tafl. III, fig. 1-4. 
Polypariet, som når en längd af 40 mm, vidgar sig jämnt från den relativt smala 
proximaldelen tills det når en maximibredd af omkring 3^mm. Siculan är smal 
och lång (1,5 mm); virgellan, som närmast siculan ofta har en vid densamma fästad 
membran, når en längd af 5 mm. Thecorna, 9—10 på 10 mm, bilda med poly- 
pariets axel en vinkel af omkring 35^ och täcka hvarandra på Va— Vs af sin 
längd. Theca 1^ börjar vid siculans midt, växer under de första Vs af sin längd 
nedåt, men böjer därefter utåt-uppåt. T 1*, som utväxer från T 1', har redan från 
början en utåt-uppåt riktad ställning samt öfverkorsar och täcker å reversa sidan 
siculans bredare ända. Liksom TI' har äfven T IM regel en Hteu, utåtriktad 
mynningstagg. Äfven de närmast följande thecorna, som alltid sakna taggar, utväxa, 
t. o. m. sjette paret, hvar och en från närmast äldre å motsatt sida. Från och 
med sjunde paret utväxa thecorna från närmast äldre å samma sida. Medianseptum 
blir å obversa sidan synligt vid 5:e, å reversa vid 7:e paret thecor. Thecornas 
ventralrand är jämnt böjd och i sin distala del konvex, i sin proximala konkav. 
Mynningsranden är rak eller svagt konkav och nästan vinkelrät mot medianseptum. 
I hörnet mellan ventral- och mynningsranden finnes hos de distala thecorna nästan 
alltid en, utåt-uppåt riktad, borstliknande tagg af omkring 1 mm längd. Allt eftei- 
det sätt, på hvilket graptoliten blifvit sammanpressad, visa thecorna naturligtvis 
högst olika utseende. Har sammanpressningen skett ventralt (se tafl. III, fig. 3), 
synes å thecorna en tydlig tvärstriering. 
