Undre dicellograptusskiffern i Skåne 49 
ungefär Vs af thecans hela längd. T P korsar å reversa sidan siciilan och breder 
i sin proximala hälft ut sig så, att den täcker siculan och nedåtriktade delen af T V. 
Hvarje theca synes utväxa från närmast äldre å polypariets motsatta sida. Hos 
pressade exemplar bUfver thecans yttre hörn stundom till den grad utdraget att det 
nästan ser ut som vore här en dentikel. 
Peridermet är tvärstrieradt. 
Arten, som endast af Moberg (1896) blifvit niirtiuuv Ix-skri Ivon, liar hittills ej 
anträffats utanför Fågelsångsområdet, där den uppträder' i öfre delen Jil" lokal E 15 
och i understa delen af lokal E 14 c, således i zonen med Climacogr. putiJlus Hall. 
Olimacograptus putillus Hall. 
Tafl. Ill, ft^. 15-17. 
1865. GraptoHfhus ptitilhis Hall, pag. 44, pl. A, fig. 10—12. 
1865. Diplograptus teretiusculm His., Törnquist. tig. 3 och 4. 
1907. Climacograptus putillus, Ruedemann, pag. 415, Hg. .'iHH— 377. 
Polypariet, 2 — 4 cm långt och 1 — 1,6 mm bredt, har ruka, jämnt divergerande 
ventralkanter. 
Siculan, som har ringa längd (0,5 mm), är föga synlig från reversa sidan. 
Thecorna, 9—10 på 10 mm, synas då de äro bevarade i relief långsmala, men 
då de äro pressade mera vida och breda. Distala delen af deras ventralrand är rak 
och nästan vertikal. Theca 1^ utgår från en nära siculans midt belägen punkt och 
växer till en början nedåt men böjer därefter utåt och ui)påt. Den vid siculan fästade 
delen upptager en tredjedel af thecans längd. T P afsmalnar m.ot mynningen och 
öfvertvärar å reversa sidan siculan. 
Längs polypariets midt löper en något undulerande fåra, hvilken börjar mellan 
andra paret thecor å reversa och vid siculans spets å obversa sidan. 
Peridermet är tvärstrieradt, med strieringen särskildt utpräglad å thecornas ven- 
tralsida och alltid väl synlig å exemplar bevarade i half relief. 
Den amerikanska formen synes visserligen vara betydligt mindre än den svenska, 
men öfverenstämmer i öfrigt väl med denna. Dock börjar polypariets midtfåra hos 
den förstnämnda ej förr än vid fjärde paret thecor. 
Arten förekommer vid Fågelsång, i öfre delen af lokal E 15 och å lokalerna 
E 14 c — a, vid Röstånga samt i undre delen af ogygiocarisskiffern å Andersön. 
Olimacograptus caudatus Lapw. 
Tafl. III, lig. 18, 19 och textfijr. 19. 
1876. Climacograptus caudatus Lapwobth, pl. 2, fig. 48. 
1877. Climacograptus caudatus, Lapwobth, pag. 138, pl. 6, fig. 34. 
1906. Climacograptus caudatus, Elles ä Wood, pag. 202, pl. 27, fig. 7. 
1907. Climacograptus caudatus, Ruedemann, pag. 438, pl. 28, fig. 17, 18. 
