Assar Hadding 
n 
Polypariets ventralkanter divergera jämnt så att de först i distala delen blifva 
tämligen parallella. Längden uppgår till 2 ä 4 cm, virgellan oräknad, och bredden 
till 1 ä 1,5 mm. Längs midten löper en, särskildt i proximala delen, något undu- 
lerande fåra, som börjar vid andra paret thecor. 
Proximaldelen är smal (omkring 0,6 mm bred). Siculan är af 
medellängd (0,6 mm), ej synlig från reversa sidan. Virgella lång, 5—10 
mm, och försedd med en 2—3 mm lång från sicularpartiet utgående 
membran. Hos rehef exemplar bildar denna en cyhnder, i hvilkeus ena sida 
virgellan ligger ^. 
Thecorna, 10—12 på 10 mm, äro tydligt alternerande och täcka 
h varandra å Vs— Vs af sin längd. Bevarade i reUef äro de långsträckta 
^ ] och obetydligt krökta. Mellersta delen af thecornas ventralrand är rak 
och bildar med medianseptum en vinkel af 25°— 30^ dess distala 
(fria) del är däremot svagt utåtböjd. Thecans bredd är 0,4 mm, d. v. s. 
omkring en fjärdedel af polypariets. Mymiingsranden är rak, nästan vin- 
kelrät mot ventralranden. Några från midtfåran utgående tvärfåror finnas 
ej å denna art. I midtfåran kan man dock, särskildt å reversa sidan, 
^ n spåra små i utryckningar strax of van synliga ändan af thecans dorsala 
vägg [jfr förhållandet hos CL Scharenhergi]. T 1^ börjar nära siculans 
spets och växer längs siculan nedåt till dennas mynning, vid h vilken den 
böjer utåt och uppåt. Dess nedåt riktade del upptager något mer än 
halfva längden. T 1^ utgår från den förra, korsar siculan horisontellt 
och böjer sedan snedt uppåt. Från denna växer T 2^ först snedt nedåt 
Ii) mot mynningen af TI', men böjer därefter tvärt uppåt. T 2^ har basen 
'^ .^ klufven och når med ena grenen T 2\ med den andra T 1^, dock synes den 
snarast utgå från den senare, hvilken således skulle ge upphof till två 
l| thecor T 2' och T 2^. De följande thecorna utväxa från närmast undre 
N å samma sida. 
y Hos pressade exemplar bhfva inskärningarna vid thecalmynningarna 
djupare, skarpare begränsade och riktade snedt nedåt, hvarjämte median- 
Fig. 19. fåran ofta förskjutes i en stor båge åt endera sidan. 
Den svenska formen öf veren sstämmer väl med den engelska och den amerikan- 
ska, dock synas dessa i allmänhet båda bli något större. 
Arten har träffats vid Fågelsång å lokalerna E 14 a— c och E 15, i zonen 
med Climacogr. putillus Hall. 
Climacograptus Scharenbergi Lapw. 
Tafl. ni, fig. 20-27. 
1865. Diplograptm teretiusculus His., TöENQuisr, pag. 11, fig. 1 och 2. 
1876. Climacograptus Scharenbergi Lapwobth, pl. H, fig. 55. 
1 Säkerligen är den membran, som omnämnts förekomma hos Diplogr. 
forma a, Climacogr. Scharenbergi Lapw. o. a., af samma natur som den här anför» 
där på grund af exemplarens hoppressning ej kunnat iakttagas. 
