Undre Dicellograptusskiffern i Skflne 55 
Arten förekommer vid Fågelsång å lokal E 15, tillsammans med Diplogr. 
lAnnarssoni Tullb., i zonen med Climacogr. putillus Hall. 
Dicellograptus minimus n. sp. 
Tafl. IV, fig. yO och 21, 
Proximaldelen är bred och jämnt rundad. Grenarna, som nå en längd af 8 mm 
och en bredd af ^/s mm, äro raka eller svagt böjda och imiesluta mellan doraalkan- 
terna en vinkel på 40**— 60^ Thecorna, 6 på 5 mm (motsvarande 12 på 10 mm), 
hafva åtminstone hos pressade exemplar ventralraudens distala del svagt konvex 
eller nästan rak. Mynningsranden är konkav och vetter mot grenens dorsalsida. 
Siculan är kort och tryckt intill den ena grenen, hvarför den sällan blir synlig. 
Virgella, Vs mm lång, har endast å ett fåtal exemplar kunnat iakttagas. 
Arten påminner i hög grad om Dicellograptus pumilus Lapw., men skiljer sig från 
denna dels genom sina smalare grenar, dels genom sin mindre, i axilens midt aldrig 
synliga, sicula. Från Dicellogr. sextans Hall var. extlis Elles & Wood skiljer sig arten 
dels genom mindre storlek, dels genom betydhgt bredare, mera rundadt proximalparti. 
Arten förekommer vid Röslånga i öfre delen af zonen med Nemagr. gracilis 
Hall. 
exilis Elles & Woon. 
Textfigur 20. 
1882. Dicellograptus cfr sextans Hall, Tullberg, pag. 20. 
1904. Dicellograptus sextans Hall var. exilis Elles & Wood, pag. 155, pl. XXI, 
fig. 2 a-d. 
1908. Dicellograptas sextans var. exilis, Ruedemann, pag. 309, fig. 231. 
Grenarna äro raka, V*— « 4 mm breda samt nå en längd af högst 20 mm. 
De innesluta mellan dorsalkanterna en vinkel på ungefär 60". Siculan, som når en 
en längd af 1 Vä mm, ligger tryckt intill den 
ena grenen, så att den m 
Virgellan, 'Z*— 1 mm lång, 
talet af de föreliggande ex€ 
10—11 på 10 mm. täcka h varandra på omkring 
1/8 af sin längd. Deras ventralrand har vid närmast 
äldre (undre) thecas mynning en tvär inböjning. 
Distala delen, som ofta visar en hten utåtriktad 
tagg, är inåtböjd; mynningen är riktad mot gre- 
nens' dorsalsida och dess rand tydhgt konkav. 
Formen öfverensstämmer väl med den af 
Elles & Woon beskrifna varieteten. Från huf- 
vudformen skiljer den sig hufvudsakligen genom 
iterna en vniKei pa ungerar oir. oiuuiau, sum uar ei 
:er tryckt intill den ^/ 
ra sällan är synlig. \ / / ^ # 
:an iakttagas å fler- \ / v / \ m 
aplaren. Thecorna, v' \/ 
a b C 
