Undre dicellograptusskiffern i Skåne 57 
rand är i distala delen något konvex; mynningsranden är svagt konkav och i det 
närmaste vinkelrät mot thecans längdriktning. 
Formen öf veren sstämmer synnerligen väl med den af Elles & Wood beskrifna 
varieteten, som i Skottland förekommer tillsammans med bl. a. Nemagraptus gracilis 
Hall (hufvudf ormen) och Dicellograptus sextans Hall. 
Vid Fågelsång och vid Röstånga förekomiiicr forincn i zonen med Nemagrap- 
tus gracilis Hall ^ samt å Andersön i ogygiocai isskit tVi ns (Hre del och äfven till- 
sammana med Dicranogr. Clingani Caee. 
Desmograptus? Tullbergi n. ^). 
Textfig. 21 a-d. 
Intet fullständigt exemplar föreligger, utan endast större eller mindre frag- 
ment. Någon egentlig gemensam gröfre stam har ej anträffats, och. då proxiinal- 
delen öfver hufvud taget är okänd, måste släktbestämniugen anses något osäker. 
Fig. 21. 
Desmograptus f Tullbergi n. sp. Från' 'zonen med Nemagraphm gracilis i Röstånga. a Full- 
ständigaste föreliggande exemplar, '/i; h proximala delen af Hararna exemplar, r grenfragment 
från polypariets mera distala del, visande de sammanbindande partierna, »/i; d tvänne i full relief 
De föreliggande fragmenten utgöras af en mängd relativt kraftiga grenar, som 
i de mera distala delarne blifva i någon mån parallella med h varandra. Förgre- 
undersökta lagren, har jag dock för enkelhetens skull vid zonbenämningen endast angifvit hafvad- 
Lunds Universiteta Årsakrift. N. P. Afd. 2. Bd 9. 
