kraftiga tillväxtstrimmor iakttagas. Dels af dessas förlopp, dels af de förtjockningar 
kärnan visar i mynningspartiet, framgår, att mynningsrandeu haft en tydlig, mot 
bandet svarande urskärning. Längs vindningens yttre rand märkes här alldeles 
som hos förutnämnda art ett plant eller svagt konvext band, synligt äfven å de 
äldre vindningarne (nära sömmen). 
Snäckan når en längd af 15 mm och en diameter af 14 mm. 
Arten står säkerligen Pleurotomaria hyperhortsa Koken nära men skiljer sig 
från denna art genom sitt mindre breda, släta band (Jfr Koken 1889, pag. 322, 
tafl. X, fig. 8). 
Arten förekommer å Andersön rikhgt i kalkbanden inom ogygiocarisskifEerns 
undre del (särskildt å lok. 1). 
Bellerophon (Sinuites) gratus n. sp. 
Tafl. IV, fig. 37 a-d. 
Skal involut, subglobost, med ytterst trång nafvel. Mynningsranden är endast 
i nafvelpartiet något utåtböjd; dess midt visar en bred, tämligen djup inbuktning. 
Parallellt med mynningsranden löpa fina tillväxtstrimmor och enstaka gröfre hster. 
A väl bevarade exemplar synes också en ytterst fin, något undulerande längdstriering 
(se mynningsdelen å fig. 37 d). 
Skalets diameter uppgår till 15 mm, mynningens bredd till 12 mm. 
Arten förekommer å Andersön tämligen rikligt i undre delen af ogygioca ris- 
skiffern (i kalkstensbanden). 
Bellerophon (Sinuitopsis) avunculus n. sp. 
Tafl. IV, fig. 38 a-b. 
Discusforraig, kölad, med 2—3 vindningar, som visa en vid nafvel. Då skalet 
är bevaradt, synes å detta täta, fina tillväxtlinjer, h vilka i en framåt konvex båge 
löpa från nafveln bakåtriktade ut mot conchans yttre rand. I tvärgenomskärning 
visa vindningama spetsigt hjärtformig kontur. 
Conchans diameter uppgår till 15 mm, mynningens bredd till 6 mm. 
Arten påminner i hög grad om den från Böhmen (dj beskrifna Sinuitopsis 
neglecta Bä er. sp. men skiljer sig dock från denna genom sin något smalare form, 
genom sina, som det vill synas, skarpare markerade tillväxtlinjer samt genom 
saknaden af tydligt sinusband. 
Af arten föreligger endast ett fåtal exemplar, anträffade i kalkstensband från 
nedre delen af ogygiocarisskiffern å Andersön. 
Hyolithidae. 
Hyolithus exaratus n. sp. 
Tafl. VI, fig. 1. 
Huset böjdt, tämligen jämnt tilltagande i bredd. Tvärsnittet, närmare spetsen 
nästan cirkelformigt, antar i öfre delen på grund af husets tillplattning från sidorna 
