Undre DicellograptuBBkiffern i Skåne 
finner man mellan sistnämnda fåra och ytterranden 1 k 2 intrvcktii linjer med 
liknande förlopp, men dessa äro alltid synnerligen skarpa, i liög uind hidiauande 
till att åt skalet förläna ett musselliknande utseende. 
Arten förekommer vid Röstånga ganska allmänt i öfre delen af zonen med 
Nemagr. gracUi^ Hall. 
Trilobitae. 
Tnarthrus Becki (iRKKN var. humilis n. var 
Endast eranidier toreligga. 
Hos äldre individ ar glabellun ganska starki livalld. Iiamtill |amnt rundad, nil- 
stan jamnbred, i det att de subparallella dorsaltarotna i haktv delen vtterst obetydligt 
divergera framåt. Nackfåran är tydligt markerad, i inidf. n nästan rak. endast närmare 
dorsalfårorna något framåtböjd. Glabellans siilotaior. tva a hvardera sidan, äro 
grunda, starkt bakåtböjda samt nående mer än Vs at izlal.ellan.^ bredd Nackringen 
ar bred. Fasta kinderna, som äro smala men starkt livalida. ha sm största bredd vid 
bakre randen och alsraaina betvdligt framåt. Palpebralloberna aro <\\u\. lanustraekta 
belägna jamnsides med glabellans ändtlik. Hutvudet omgitves ut en smal randlistt 
som framtill gränsar omedelbart till glabellan (se fig. 18 å tat). VI). 
Hos yngre individ ar glabellan framtill relativt bredare och sidofårorna mera 
markerade, nacknngen rakare och de fasta kinderna relativt större (se tafl. VI, hg. 
19). Hufvudet når 4 mm i längd. 4.ft mm i bredd. 
Från hutvudtormen skiljer sig den har beskritna genom sin ringa storlek och 
genom att glabellans sidofåror aro starkt nuirkerade och oitast flera an två å hvardera 
sidan (de «ofvertaliga« dock otvdliga). Med var tonn ot verensstaminer ganska val 
den af Keed (1906. pag. 28) l)esknrna enuelska lymrthyns litrki (;kki;n var. Den 
af LiNNARSsoN (1875) från .Jämtland aneitna t. M-men <vne^ däremot elter beskril- 
umgen att döma stå hutvudtormen nagoi närmare ni(;n torde dock bura töras till 
vår varietet. 
Formen förekommer a Anderson tämligen rikligt i ogygiocarisskifferns undre del. 
Megalaspis patagiata Toknq 
1884 Meqala-in- pntaqmta "YoKs^xi^i pau ^1 id. 111 lu 1) 17 
Endast stiartskoldar liatva ined säkerhet kunnat luenkanna.s. 
Dessa aro rundudt Irianiiulara eller nästan halteirkeltormiira. iJliaehis ar bre- 
dast vid tramre andan, alsnianiar sedan ha>tiizt till pvuidicrs niidt. daretter laiiL^- 
liga Khachisringain 1 n \ n i.m 1 .n I u m i d .k r ikn i- ti! m i ~t '(» 
bi.imet hai ett nnn in nit ti \ _ i I i I i n. ^ i 1 t i , i i i d, i n . i • i i 
.kaipt maikeradt Mrinilin|u li Kt . / . ^ m li i i n. di min, i ih. In ii 
