70 
sig framåt, i hufvudsak följande skalets starkaste hvälfniug och lämnande randpar- 
tiet oberördt. Korta strimlinjer, riktade snedt utåt-framåt ordna sig å pygidiets 
främre hälft ofta till rader, markerande förloppet af brämets ribbor. 
Storleken är ganska växlande, men förhållandet mellan längd och bredd är 
städse som 3:5. 
Arten förekommer sparsamt i undre delen af ogygioca risskiffern å Andersön. 
Megalaspis sp. 
Tafl. VI, fig. 23. 
Tillsammans med de i det föregående beskrifna pygidierna ha anträffats ett 
par andra, som säkert ej tillhöra Meg. patagiata. Det föreliggande materialet är 
visserligen för ringa för artens säkra bestämning, men pygidierna i fråga äro emel- 
lertid så karaktäristiska, att de dock förtjäna att särskildt omnämnas. 
Yttre randen är jämnt bågböjd. Dess väl afgränsade rhachis, som ej upptar 
mer än omkring ^/s af främre randen, afsmahiar sakta bakåt och når nästan py- 
gidiets bakre rand. Rhachis har minst 8 segment, i främre delen tydligt markerade, 
i den bakre däremot svåra att iakttaga. Brämet visar ett fåtal otydliga ribbor men 
är i öfrigt slätt. 
Pygidiets längd förhåller sig till dess bredd som 1 : 2. 
Asaphus sp. 
Tafl. VI, fig. 22. 
Tillsamm&ns med de båda ofvan beskrifna Megalaspi s py g\d\ernsi har anträf- 
fats ett hypostom af utpräglad Äsaphus-typ. Då för öfrigt ej någon Asaphus är 
känd från dessa lager, har det ej kunnat till arten bestämmas. Det är af en myc- 
ket ringa storlek (2,5 mm långt) men, som afbilduingen visar, ganska väl bevaradt. 
Ogygiocaris dilatata Brijnn. var. Sarsi Ang. 
Tafl. VII, fig. 1-7. 
1854 (1878). Ogygiocaris dilatata BrCnn. var. Sarsi Angblin, pag. 96, tab. 
XLII, fig. 1—1 c. 
Hufvudet föga hvälfdt, med subrektangulär, framtill afrundad glabella. Dennas 
sidofåror äro grunda och mycket otydliga, men synas dock vara bågböjda, framåt 
konvexa. Nackfåran otydhg. angifvande en smal nackring. Axelfårorna föga mar- 
kerade. Fasta kinderna smala. De något uppåtböjda, relativt breda (halfcirkeln 
något öfverskridande) palpebralloberna uppnå ungefär en fjärdedel af glabellans 
längd och ha sin främre rand ungefär vid glabellans halfva längd. Facialsuturens 
främre gren löper från ögat nästan rätt utåt-frntiiåt. höjer därefter inåt och öfverskär 
i en liten jämn båge främre randen; bakre grenen går till en början nästan rätt 
