1902:2. Nileus Armadillo, Moberg, pag. 262, tafl. 3, fig. 1—5. 
1906. Nihus Armadillo, Moberg & Segerberg, pag. 93, tafl. VI, fig. 1—6. 
Arten har i ett flertal exemplar anträffats i ogygiocarisskiffern å Anderson. 
Ohirurus exsul Beye. 
Tafl. VII, fig. 13. 
1846. Chirurus exsul Beyrich, pag. 3, tafl. IV, fig. 6. 
1854. Chirurus exsul, Angelin, pag. 31, tab. XXI, fig. 2; tab. XXXIX, fig. 18. 
1881. Chirurus exsul, Schmidt, pag. 137, tafl. VI, fig. ö— 10; tafl. XI, Hg. 20; 
tafl. XII, fig. 25; tafl. XVI, fig. 2. 3. 
1884. Chirurus exsul, Törnquist, pag. 14. 
Af arten föreligger från undre delen af Andersons ogygiocarisskiffer en något 
fragmentarisk hufvudsköld, hvilken väl öfverensstämmer med de beskrifningar ocli 
afbildningar, som af äldre författare lämnats af arten. 
Ampyx sp. 
Tafl. VII, tig. U a och b. 
Att döma af det enda anträffade exemplaret en mycket liten art: dess hela 
längd (frånsedt »snabeln») är blott 5,5 mm, bredden 5 mm. Hufvudet nästan half- 
cirkelformigt; glabellan hög, längs inidten tydligt kölad, skjutande snabelformigt ut 
öfver hufvudets främre rand. Den innanför hufvudets egentliga kontur befintliga delen 
af glabellan afsmalnar starkt ända bort mot nackringen, vid hvilken bakersta delen 
är afsnörd såsom en Hten rund upphöjning. Nackfåra och nackring svagt markerade. 
Fasta kinderna äro svagt hvälfda och hafva i det närmaste formen af en liksidig 
triangel. 
Thoraxleden äro raka, med tämligen tvärhuggna, fårade pleuror. 
Pygidiet relativt bredt (längden förhåller sig till bredden som 1:3), med smal, 
segmenterad rhachis, som i det närmaste når bakre randen; brämet ofåradt. 
Det föreliggande exemplaret har funnits i zonen med Climacograptus putillus 
vid Röstånga. 
Ampyx clavifrons n. sp. 
Tafl. VII, fig. 15 a och b (samt fig. 16?). 
Hufvudets tnidtsköld har formen af ett trapez, hvars bakre, längre sida 
är nära 3 ggr så lång som den främre. Glabellan, som ej når fram till 
hufvudets rand, har sin största höjd och bredd strax bakom främre ändan. 
Å högsta delen märkes en rund förhöjning, säkerligen märke efter ett numera af- 
brutet spröt. I sin bakre, smala och låga <lel visar glabellan å hvardera sidan en 
längsgående intryckning. Någon särskild nackring kan ej påvisas. De triangulära. 
