74 Assar Hadding 
föga hvälfda fasta kinderna ha vid bakre randen stor bredd; deras yttre kontur 
(facialsutureu) är något utåt konkav. 
Arten påminner i hög grad om Ampyx hornet Ethekidge j:r et Nicholson (jfr 
Reed 1906, pag. 19, pl. III, fig. 8— 10) men skiljer sig från densamma genom främre 
randens mera räthniga förlopp samt genom fasta kindernas utåt konkava kontur. 
Endast ett exemplar föreligger från ogygiocarisskiffern å Andersöu. 
Tillsammans med ofvau beskrifna hufvud har anträffats ett pygidium med 
4 vidsittande thoraxled (tafi. VII, fig. 16). Pygidiet, som är utprägladt triangulärt 
(bredd : höjd ==7:3), har lång, smal, väl hvälfd, konisk, otydHgt segmenterad rhachis. 
Det är ej osannolikt, att detta pygidium hör samman med ofvan beskrifna 
hufvud; något bestämdt bevis för att så är fallet kan jag emellertid ej lämna. 
Ampyx costatus Boeck. 
Tafl. VII, fig. 17. 
1844. Trilohites mammillaius Särs p. p. Bobck (cfr Sars & Boeck, Gaea 
Norvegica, pag. 144). 
1854. Ampyx costatus Boeck mscr., Angelin, pag. 80, tab. XL, fig. 1—1 e. 
1894. Ampyx costatus, Schmidt, pag. 84, tafl. VI, fig. 24 och 25. 
Endast cranidiet föreligger. Glabellau, som framtill är spetsigt utdragen och 
kraftigt hvälfd, baktill däremot starkt tillplattad, når sin största bredd strax bakom 
hufvudets främre rand och afsmalnar framåt ganska hastigt, bakåt däremot mera 
långsamt [hos små, unga, individ visar den utdragna spetsen, suabeln, antydan till 
köl å öfre sidan]. Lateralfårorna äro otydliga, likaså sidofårorna, eller intryck- 
ningarne vid glabellans bakre ända. Nackfåran är grund och bred, iiaekringen 
smal, bakåt konvex. De fasta kinderna äro spetsigt triangulära, med utåt konvex 
yttre rand. 
Våra exemplar stämma väl öf verens med de ryska (jfr Schmidt 1894) men 
tyckas skilja sig från .Angelins af bildning genom sina något bredare, utåt mera 
tillspetsade fasta kinder. 
Arten förekommer ganska rikligt i undre delen af ogygiocarisskifferu å Anderson. 
Trinucleus coscino(r)rhinu8 Ang. 
Tafl. VII, fig. 18-20. 
1854. Trinucleus coscinorhinus Angelin, pag. 65, tab. XXXIV, fig. 4 och 4 a. 
Hufvudet, som har glatt skal, är halfcirkelformigt, med yttre randen rätlinigt 
fortsättande ut i de raka, bakåtriktade kindtaggarna, aiabellau, som når ända fram 
till randlisten, är i sin främre hälft halfklotformig, i den bakre hälften smalare, mera 
platt. I sistnämnda del synas å hvardera sidan två par korta men tydliga intryckningar. 
Dorsalfårorna äro väl markerade, men nackfåran knappast märkbar. Fasta kin- 
derna äro starkt hvälfda och visa å högsta punkten ett vårtliknande märke; ett 
dyhkt kan stundom äfven iakttagas å glabellans högsta del. Hufvudet är omgifvet 
af en smal, nästan plan limb, försedd med en rad korta, radiella fåror. 
