83 
Andra svenska och utländska bildningar ekvivalenta med den undre 
dicellograp tusskiffern i Skåne. 
Den i nedanstående schema utförda parallelliseringen Hnnes närmare motivera»! 
i min uppsats om Jämtlands ordovicium (1912), till h vilken jn^ sålunda nu kan 
hänvisa. Visserligen förekomma å flera andni stallm iiioni Skandinavien l)ildiiiii<z:ar, 
som äro att jämnställa med undre dicello^raplusskilTern, men vanligen kunna de 
Schema öfver några med Skånes undre dicellograptussliiffer ekvivalenta, skandina- 
viska bildningar, representerande olika petrograflska och paleontologiska typer. 
Öland 
Kristianinområdet 
(Norge) 
Skåfie 
Echinosphaeritkalk 
Z. in. Dicranogr. Clingani 
Z. m. Nemagr, gra \ 
Il 
. 1 Climacogr. putillus 
Z. m. Climacogr. pu- 
Z. m. Climacogr. pu-j'^ % 
tillus ||. 
1 Glossogr. Hincksi 
Z. m. Glossogr. p & 
So; 
Hincksi ^ 
^1 Didymogr. geminus 
Z. m. Didymogr. geminus 
Platyuruskalk 
^ 1 Phyllogr. sp. 
Platyuruskalk || 
p 
Z. m. Phyllogr. cfr typus 
Gigaskalk 
3c f Gigas-kalk 
Gigaskalk ) 
utan vidare hänföras till uågon af de i schemat angifna typerna ^ Ett par af 
dessa bildningar förtjäna dock att i detta sammanliang särskildt uppmärksammas. 
Sedan gammalt har man parallelliserat »lefverstenen* i Västergötland med 
centauruskalken å Öland och ogygiocarisskiffern, detta ej endast på grund af dess 
plats i lagerserien, utan äfven därför att den i hkhet med de båda andra förer 
Ogygiocaris dilatata var. Sarsi. Utan tvifvel bör Dalarnas öfre grå orthocerkalk 
jämnställas med dessa *. Genom påvisandet af Lasiograptus himucronatus Nich. 
Dalarnas »flagkalk» har Töbnquist (1911, pag. 425) lämnat en säker grund för denna 
bildnings identifiering med z. m. Nemagraptus gracilis. 
A Bornholm, där den del at lagerserien, som närmast skulle motsvara Skånes 
undre dicellograptusskiffer, ej ännu blifvit närmare undersökt, kunna enUgt Tullberg 
MFöTbildningar med kalkstensfacies jfr Moberg 1890, pag. 18 och 19. 
» Megalaspis patagiata TöRnq., nom af Töknquist beskrifvitH fråii rtfre grå orthocerkaiken i 
Dalarna och af Mobeug (1890) omnämndes från centauniskalken å Ölan.i, har iifven anträffats i 
ogygiaskiäern i Norge (se Holtkdahl 1909) och i ogygiocarisskiffern å Andersön. 
