Öfver tleii fsammaiivuxua Calyx lios 
några liOiiicera-arter^ ocli Isika 
iipptag^en som eget slägte^ 
af 
J. G. AGARDH. 
Härtill Tab. XVIII. 
Till AkademieQ inleinnad den lo Juni 1846. 
vJra ock man som allmän regel antagit (De Cand. 
Organ. p. 442), att Calyx blott kan innesluta sin 
egen blomma och att följaktligen, så ofta 2:ne 
blommor förekomma inom ett caljx-likt organ, 
detta sednare vore att betrakta som ett involu- 
crum, har man dock icke fäst någon uppmärk- 
samhet vid det exempel på 2:ne blommors före- 
kommande inom samma calyx, som, efter den 
vanliga tydningen af delarne, några Lonicera-ar- 
ter erbjuda. Man ansåg sig hafva haft alla svå- 
righeter genom att förklara de 2:ne blommorna 
för sammanvuxna, utan att efterse om någon sam- 
rnanväxning i sjelfva verket ägt rum. 
Det är nemligen bekant, att arterna af den 
afdelning af Lonicera, som af DeCandolle kallas 
Xylosleum, har i hvardera blad vinkeln af sina 
folia opposita en pedunculus, ifrån hvars öfre ända 
2:ne blommor utgå. Dessa blommor äro antingen 
kort pedicellerade eller alldeles sessila, sinsemel- 
lan fria eller vid basen sammanvuxna med van- 
ligen divergerande spetsar. Hos några arter (L. al- 
pigena) stiäcker sig denna sammanväxning till 
