40 
Hos (le släglcn, h vilka lill iiiflorescensen iiär- 
iDasL öfverenssläiiinjii med L. coernlea och dess 
alfina arler äi' det sålunda lag, alt omedelhai li- 
gen under h varje blomma sitta 2:ne bracteolae till 
liöger och venster med afseende på 2:ne blommor 
förenatle eller tänkta förenade i direktionen framåt 
och bakåt. Men hos L. coernlea saknas de nämnda 
bracleolce och i deras ställe förekommer det be- 
skrifna cnjMda-lika involucret. 
Jag tror mig lunda äga någon rätt till dt t 
antagande, alt involucret hos L. ccerulea och brac- 
teolae hos Öfriga är samma organ, modlfieiadt på 
olika sätt hos de olika släktena. Jas: tror mi<r 
kunna hem t a vtferligare stod för detta antagande 
dels deruti, att bracleolce hos många arter (L. 
Xylosteum, L. nigra, L Ledebourii) äro ganska 
stora och nästan helt och hållet betäcka ca lyx, 
och hos andra (L. alpigena) verkligen samman- 
växande, dels deruli alt hos Linnaea bracteoltT 
tillväxa med frukten, liksom involucret hos L. 
coernlea, ulan all dock ingå i frnktbildiiingen. 
Emedlertid kan det icke nekas, all detta in- 
voiucrum hos L. ccerulea i ( ysioloi^isk I afseende 
förljenar en viss uppmärksandiet. Del är hos 
fruetus inferi vanligt, att perianliet (Calyx) dtd- 
tager i större ellei mindre grail i fi uktbildnin- 
gen ■■*"). Det är mindre vanligt, alt äfven bracte- 
*) Sa enlii^l den vaiiiii,'a föVk lari ngen af gernicn infe- 
rnm. vSoni bekant l)ar Schleiden (Griindz. Ed. If, 
p. 31 t) en annan ocli visserligen riktigare, oin ul- 
\ cck lingsUisloriei] råd(råi;as. Mos större delen af de 
växter, som lia irermen infernin, iippkomn)er neml. 
delta pa det salt, all blommans disens utbreder sig 
I)ägarl()rmigl eller till och med rniCormigl, så att 
de egentliga friiktblaiJen, nlgaende ifrån bägarns eller 
rörels öfVe kant, blott bilda fi nktens öfVe betäekning. 
Sa är t, e\. bos Umlxl la ternc liela (niklenj sido- 
