42 
volucrum, som ingår i fruktbildningen, känner man, 
så vidt jag vet, blott bos några Cupuliferce (Quer- 
cus, Fagus, Castanea). Involucret består bos dessa 
af ursprungligen enkla bracleer, bvilka i ett stort 
antal sammanväxande småningom öfverdraga de 
inneslutna frukteine, lemnande dock i de flesta 
fall spetsen bar ocb åtminstone vid fruktmogna- 
den afskiljande sig ifrån den egentliga, med pe- 
rianliet sammanvuxna, frukten. Hos L. coerulea 
deremot blir involucret köttigt, betäcker frukterne 
ocb afskiljer sig icke dei ifrån vid mognaden, \ ille 
man sålunda följa den vanliga, men i sednare ti- 
der utdömda metboden, att ge nya namn åt nya 
fruktformer, så kunde frukten bos L. coerulea väl 
förtjena att uppställas som eget fruktslag. Efter 
ScHLEmENS scbematiseiing af fruktslagen, är den 
bos L. coerulea på en gång ett fruklstånd (fruetus 
composilus) ocb en skenfrukt (fruetus spurius), 
d. v. s. den bar både uppkommit genom flera blom- 
mor ocb den utgöres al delar, som egentligen icke 
tillböra frukten. Undei- båda katbegörierne kan 
den anses vara hic juris; den är ett capitnlum 
med outbredt receptaculum ; ocb den är en från 
ett 3-rummigt ovarium bärstammande oöppnad 
frukt, omgifven af det köttigt vordna involucret. 
Om sålunda involucrets uppträdande ocb del- 
tagande i fruktbildningen bos L. coerulea ocb dess 
affina arter kan anses som ett mera ovanligt för- 
bållande, så torde fråga kunna uppstå, luiiuvida 
icke denna egenbet torde föraideda till de nämnda 
arternas skiljande från Lonicera ocb uppställande 
som eget slägte. 
Genomgår jag i sjelfva verket de former, som 
Caprifoliaceerne (exclus. Viburneis) erbjuda, så 
visar sig, alt de beslå i lemligen obetydliga mo- 
dilikationer af samma grundtyp. Man bar så- 
