44 
som eget slag te ■•■). Jag har trott, alt för detta 
slägle Adansons namn, Isika, kunde användas, 
ehuru han derunder inbegrep af ven andra t. ex. 
L. alpigena (Fam. des Pl. p. 501), som är en 
tydlig Xylosteum, och han som karakter uppgaf 
jemnl, hvarl jag ofvan visat icke tillkomma L. coe- 
rulea och dess affina arter. Sednare författare 
hafva hiukat Adansons namn som beteckning för 
alla de arter, som man betraktade såsom ägande 
ett af 2:ne sammanvuxet ovarium. Endast Rei- 
CHENBACH (Fl. Excurs. p. 201), af de jag haft till- 
fälle rådfråga, inskränker Isika till L. coerulea, 
med bibehållande af den falska karakter, som följt 
den ifrån Adansons uppställning af Isika som eget 
slägte. 
Den vigt, som härigenom tillerkännes invo- 
lucret som genus-karakter , torde äfven rättfärdi- 
gas af andra förhållanden. 
Betraktar jag, med afseende på den vigt, som 
blifvit tillagd olika organer för karakteriseringen 
af genera, hela serien af de monopelala växtfamil- 
jerne med germen inferum, så kan det icke ne- 
kas, att den inconseqvens, hvaiföre Botanikens 
behandling i sednare tider falt uppbära så bittra 
förebiåelser , framstår i en allt för klar dager. 
Under det nemligen för dem, som äga ett antho- 
dium, d. v. s. en mängd blommor sessila på elt 
utbrcdt och förkorladt receptaculum , knappast 
några karaklerer anses vara af mera vigt än de, 
som hemlas iliån blommarnes anordning och ifrån 
när- eller frånvaron af bracleer och involucrer, 
*) Närvaron och nalmcn af iiivoliicrel anses hos Ciipii- 
lifcroc vara af den vigt, all de derigenom iilniärkla 
sIäi,'U'na bilda sin egen familj. Åliiiinstone synes in- 
voliicrct vara Ciipiiliferernes vä»endlliga kaiakler 
(Jfr Endl. Eneliir. |>. 160\ 
