46 
Tillerkännes sålunda inflorescensen ') och de 
med den i sammanhang stående bracLeerne och 
involucrerne del värde, de som karaklerer för 
genera synas förtjena, så synes mig, som man för 
Lonicereae skulle få genera, som både voro na- 
turligare och skarpare kunde (iefinieras än de nu 
antagna. Jemför man de bifogade diagraramerne, 
så synes det, som vore den typiska inflorescensen 
genom att de småningom utskjutande blommorne, 
allt efter som axeln förlänges, liksom fråntagit den- 
samma förmågan att förlängas (axis indefinitus t. ex. 
hos Phyteuma), annorlunda bör betraktas än t. ex. 
hos en Syngenesist, der receptaclets bildning föregår 
och är afslutad (axis definitus) , innan blommorne be- 
gynna att utvecklas). 
*} Öfveihufvud synes man fästat allt för liten vigt vid 
inflorescensen. Schi.eiden säger (1. c. p. 221): Die 
gehäuften Bliithen stehen der Anlage nach stets in 
einem Köpfchen. Menas härmed, såsom det af sam- 
manhanget vill synas, alt blommorne i hvarje blom- 
ster skulle ursprungligen vaia ställda i ett ca pitu lum, 
så är yttrandet fidskt. Hos Umbellat. rne är icke 
allenast umbellan utan äfven umbellulan fäidigbildad, 
innan ännu spår synes till någon blomma på um- 
bellulans radiei*. Blommorne kunna således icke här 
sägas bilda ett capitulum, då blomstjelkarne finnas, 
innan några blomnioi- utvecklat sig. Det lorde till 
och med förtjena alt närmare undersökas, huruvida 
icke den af Schleide.v med så mycken bitterhet emot 
andra uppdragna skillnaden emellan axel och blad 
här lider ett afbräck, i det grenaine i umbellan, som 
efter Schleidens mening väl skulle vara axel-organer, 
synes utveckla sig efter normen för bladdelar (åtmin- 
stone så vidt jag kunnat fatta meningen af den 121 § 
af hans bok). Oaktadt den stora vigt han läggei- på 
skillnaden emellan axel-organer och sido-organer (blad), 
fmner jag skillnaden dem emellan ingenstädes vidrörd, 
utom i den citerade §, , der den gifna definitionen i 
sjelfva verket grundar sig på de nämnda organernas 
olikhet inom fröet. ' 
