147 
lilla mjuk- och blekhinniga kapseln ifrån sistnämnde 
art, och M. subglobosum synes förnämligast tillhöra 
det högre Norden. 
4. Mnium hymenophyllum. 
Tab. IV. 
M. ad M. hymenopbjlloidem proxime acce- 
dens, sed densius caespilosiim, caule robustiore 
tonieiito-radiculoso , minus fragili; foliis approxi- 
matis, erecLo-patenlibus, late ovato-acuminatis, 
basi minus angiistata decurrenlibus, margine au- 
gusto cii cumductis. 
Habil, ill rupiuni fissmis et ad terram um- 
bvosam sociis Timmia megapoiitana &" Distichio 
capillaceo prope Kongsvold in Alpe Dovrefjeld Nor- 
vegiae. 
Caespites clensi, ptdchen irae e glaucescente vi- 
rides, inlerne rufi, radiculis rufis intertexti. 
Plantae bi-lriunciales, erectae, ramosae, ad in- 
novationem novellam usque radiculosae (fig. 1, 2). 
Folia erecto-patenlia , late ovalo-acuminala , 
oblusiuscula , basi semiamplexicauli decurrentia 
(fig. 3), limbo anguslo circumducta , costa sub 
apice evanida , celluiis hexagonis, chlorophjllosis 
(fig- 5)- . . . 
Flores dioici. Masculi discoitlei (2, 2 6), an- 
theridiis parvulis, paraphysibus valde clavatis, 
iutescentibus (6). Feminei ignoti. 
Fruetus ignotus. 
Anm. Så mycket denna sköna moss-art liknar M. hy- 
menophylloides så åtskiljer sig likväl densamma lätt 
genom den täta tiif-formen, den mjukare, icke så 
sköra, med talrika rot-fibriller beklädda stjelken, och 
de tätare slällda, smalare kantade, nedlöpande bla- 
den. Dessa båda arter bilda en egen grupp, hviiken 
torde böra anses såsom ett medium emellan Mnia 
piinctata och Mnia cinclidioidea. Det är skada, att 
