182 
män" på Ön, och Lichen uiiiLrliuis i Acharii Li- 
chenogr. Svec. Prodromus, hvais synonymi för- 
fcjttaren Förklnrar sig begagna, ulan att öfver den- 
samma insjå i nåoon ^ransknino:, är ett ganska 
colleclivl namn, hörde det Liii utredningen af 
Golllands la f- vegetation att närmare bestämma 
denna uppgift med afseende å lichenologiens nu 
vunna utvicklino^. Det var lätt alt i den öfver 
ön allmiint s[)ri;lda kalk-Lf, som till färg och 
habituelt utseende antydde ett visst Ivcke af de 
under Lichen ui^ibiiiius Ach. Prudr, innefattadi' 
arter, igenkänna Sag. viridula: och det bekräftade 
sig äfven här, alt den sanna ] err. umOrina icke är 
inhemsk i någon kalk-tiakt. Men den på de sol- 
öppna kalkhällarna sA ymnigt spridda laf-arten 
måste nödvändigt antaga olika gestalter genom 
både lafskorpans och fruktens hämmade utbild- 
ning. Den förekomnier också ganska öfverflödigt 
untler sådan föi knappad och steril, svarlbiänti 
form, stundom med doftgrynig lafskorpa; och 
bland ytterligheterna af dessa form-föränili ingår 
trallas de, hvilka man kunde frestas att hänföra 
till Vemie. mg^rescens, om de betraktades for sig, 
lösryckta från deras samhand med former, som 
mindre afvika från det typiska tillståndet. Men 
då de betraktas i tletta samband, kan det icke 
nndlalla, att de skenhart grynlika doften äro yt- 
terst sammankrympta lafhåls-rutor. En arts kän- 
nedom kan icke vinna genom vissa formers ur- 
skiljande under särskilda namn, då dessa foimer 
icke st;nma på någ ;n lix ul\ icklings-grad , utan 
alla sammanilyla genom successiva ofvergångar. 
Ville n)an deremot upj)gifva de yllerligheler åt 
motsatta sitlor, mellan hvilka afvikelserna från 
lafvens typ falla, för alt der igenom upj)lysa dess 
\ilvicklings-historia , så kunde man vIlI Sag. viii- 
