204 
bild af Gottlands laf-vegetalioii, då jag först af- 
skiljer granit-laf\ arne ulur förteckningen öfver 
*) Jag är långt ifrån att anse den följande förtecknin- 
gen såsom fullständig. Under vandringarne rundt om- 
kring ön från dess nordligaste till sydligaste udde 
och i flera riktningar tvert öfver densamma, var min 
uppmärksamhet i synnerhet fästad på kalklafvarne, 
såsom angelägnast att granska. Det är dock sanno- 
likt, att efterkommande forskare äfven bland dessa, 
framför allt jordlafvarne, hvilkas iakttagande ytterst 
försvårades af en under flera månader fortfarande 
torr och het väderlek, i hvilken dessa samman- 
krympa och lätt undfalla, skola träffa nya fynd. Till 
deras granskning måste jag ock öfverlemna att be- 
stämma en' på kalkhedarne förekommande utmärkt 
Parmelia, hörande till gruppen Psoroma (Summa 
Veget. Sc. 1, p. 105) i närheten af Parm. hypnoriiin 
och FenisjonensLS Fries, men vida skiljd från den 
förra genom lafbålens stora uppstigande, rundade, 
bladlika fjäll och insänkta stora frukter med tunn 
kant. De insamlade exemplaren deraf hafva gått för- 
lorade. — Bland de från södra Gottia nd hemförda 
laf-former tinnes en Lecidea, som närmast öfver- 
ensstäramer med Lecidea polycarpa (Sommerf.) Fries ; 
och det vore ej oväntad t, om äfven denna art träffa- 
des på Gottland, då Sommerfelt först anmärkt den 
i samma kalktrakt inom det högnordiska Scandina- 
vien, der han likaledes aldraförst urskiljde åtskilliga 
andra, nu på Gottland återfunna former. Men exem- 
plaren äro icke så fullständiga, att de undanrödja all 
tvekan. Jag antecknar derföre här denna art såsom 
en fråga att besvaras af framtida forskning. — Att 
biand trädlafvarne en och annan bör tillkomma, sy- 
nes mig sannolikt. Det bör t. ex. föi-modas, att Parm. 
Acctabiihun tillhör Gottlands-floran , då de trädslag, 
den helst väljer till bostad (oxel, ek, o. s. v.), icke 
äro på Gottland sällsynta. Men trädens kronor hafva 
ej blifvit nog under«;ökla. 
Af de i Utkast till Gottlands flora (K. V. Ac. 
Handl. 180()) anförde lafarter äro utur den här gifna 
förterkiiini;on uleslufna TJchcn unibrinus af redan 
anförda skäl, och fjchen /i'/)fa/cus Ach. l^rodr., i ut- 
kastet uppgifven såsou) "dl män". Då den sistnäiunda 
